Traumat din hjärna utsatts för är som om
du slagit huvudet i en betongvägg
hela ditt vuxna liv.
PESOA MISSTÄNKER: "MATCH FIXAD"
Om man undersöker det ser man mönster
från en knockout till gaspriset i Kina.
Jag gjorde en deal med en organisation.
Fan för dig Andy! Du har släppt in djävulen!
Juan Carlos...
Vill du slippa ur denna helvetesshow,
sök efter de som ansvarar för att städa upp.
Det finns väl en fond till barnen?
Visa dem pengarna. Lyssna inte på honom. Kasta hit dem!
Esteban, din idiot!
-Juan Carlos! -Vem är Juan Carlos?
Allt är en bluff. Boxningsmatcherna alltså.
De verkliga vinnarna är "andra personer".
Vi har ingen signal. Vi vet inte varför!
De förstör våra liv. De dödar oss.
De är redan förstörda!
Slappna av... Det här är inte personligt.
Fan!
Metall, nej. Det är väl för kallt? Trä. Ja, det är bättre.
Den här är fin. Men för högtidlig.
Nej, nej. Den är för ful.
Och den här?
Den är från Midas-serien. Solid ek med en titanram...
-Mm. -...och sidenklädd inuti.
-Siden? Inuti? -Ja.
Hur? Är det siden inuti?
Ja.
Varför?
Bekvämlighet.
Vad knäppt. Siden på insidan.
Älskling, vi är snart klara.
Kom igen...
Det är ett svårt beslut.
Berättade din bror någonsin hur han tänkte sig...?
Nej, så klart.
God morgon!
Herr Perez Padilla!
Ursäkta mig.
Hur är det med dig?
-Jag tror jag behöver en... -Behöver...?
-Jag behöver en drink. -Va, en drink?
-Mm. -Okej, men...
Hon var likadan när vi begravde hennes mor. Tabletter och alkohol.
Det verkar logiskt.
Hernan, det här är så sorgligt.
-Jag vet inte var jag ska börja. -Börja inte då.
Akta så ni inte slår er!
-Ja... -Wow!
Tack, Irasema.
Det var inget.
Jo, jag menar det. Tack för allt.
Du vet, min pappa jobbade med en liknande undersökning.
-Om matchfixning och jag tänkte... -Nej, nej.
Det är bäst att vi inte pratar om det.
De hotar oss.
Du såg ju Saul?
Ja, så tänk dig... Vi kan väl bara uppföra oss normalt.
Efter matchen får vi se.
-Tror du de slutar sen? -Ja...
Det kommer inte sluta förrän vi vet vad de vill och varför.
Nej, sluta. Jag känner dig. Du kommer börja gräva som din pappa
och så blir allt uppblåst. Nej, nej. Tänk på barnen!
Gjorde du det när deras konto tömdes
för att en låtsaskompis bad dig om pengar?
Det är annorlunda.
Nej. De där människorna slutar inte, och inte jag heller.
Hur tar din fru det?
Hon är i chock.
Jag kan tänka mig det.
Han började bli duktig.
Med bandagen, att blanda shakes...
Du, Sixto?
Nej, det var inget.
Jag ska hämta mina tabletter.
Jag fattar inte. Hur kan man snubbla ner i en fisktank och drunkna?
Okej, säg det.
Säg vad du tänker på.
Kom igen, säg det.
Vi dödade honom.
För helvete! Aldrig! Vi dödade honom inte.
Kom igen för fan, Andy. Vi dödade honom. Det var vårt fel.
Aldrig. Jag ska fixa det här.
-"Fixa det"? Vad fan? -Du, lyssna...
Du är inte den enda som sörjer.
-Lugna dig. -Det här handlar om mer än att sörja!
Det är inte sorg. Vi måste gå igenom skuldens jävla helvetesdal. Herregud!
Det är sant. Men det var inte jag som var dum nog att snacka i nationell tv.
Nej. Och jag bjöd inte in de där jävlarna i våra liv.
Vi måste prata. Om begravningen.
Vad är det med den?
Du får inte komma.
Du får inte. Vad?
Vem vet om du börjar snacka med vattenmaskinen.
Dra åt helvete. Du har ingen skam i kroppen.
Esteban... Varför sa du ingenting?
Va? Varför sa du inte att du ser saker?
Jag skulle ha hjälpt dig.
-Va? -Så du skulle ha hjälpt mig?
Andy, jag menar...
-Kompis... -Va?
Det är du som behöver hjälp.
Ja!
-Så jag behöver hjälp? -Du lever så mycket i förnekelse.
-Kompis... -Enormt mycket.
Lever jag i förnekelse?
Och om många saker. Titta... se bara på det där.
Är det... förnekelse?
Berätta, doktorn. Upplys mig.
Jag går i terapi. Därför vet jag.
-Verkligen. -Okej, så... du vet...
-Nej, jag menar... -Du måste sluta med terapin
för det funkar inte för dig.
-Jaha, se på dig. -Jag måste svara. Det är min fru!
Stanna i förnekelsen!
-Gör det. -Förnekelse, vad menar du?
-Du tar inte hand om grejer. -Så hur är jag i förnekelse?
Vad fan är det du säger?
Fixa ditt eget jävla liv och sluta förstöra mitt!
-Och alla andras! -"Fixa ditt liv"?
Jag ska ta hand om det när jag inte behöver fixa ditt!
-Det är som att ha ett litet barn! -Din...
Utan mig skulle du vara en galen pundare vid ett trafikljus.
-Försvinn ur mitt hus. Gå! -Jag ska gå...
-...till... -Åt helvete!
-Stick! -Ja, tänk va!
Tänk om jag vågade lämna dig för gott.
-Jag skulle vara mycket lyckligare. Hallå? -Idiot... idiot...
-Nej, jag mår bra... -Idiot.
Idiot!
Din jävel...
Ser du saker?
Ja, ibland.
Numret du har ringt är inte tillgängligt. Lämna ett meddelande.
Doktor Pellicer, snälla svara.
Jag är väldigt orolig. Jag håller på att få ett utbrott.
Älskling... jag ska köpa blommor. Okej? Jag är snart tillbaka.
Jag ska fixa mig själv också när jag ändå håller på.
Jag älskar dig. Vi ska klara oss igenom detta.
Så där ja.
Mitt djupaste deltagande.
Tack, Jorge.
-Hej, älskling. -Hej, Andy.
Förlåt. Jag fick ta en omväg. Är det den här?
-Den här. -Okej? Och jag har skaffat dig den här.
-Åh! -Bara två droppar.
-Två eller tre. -Nej, bara två, älskling.
-Så får inte pappa veta. -Han klådde Protasio...
-Jag har också tonic. -Det var ingen olycka.
-Fint. -Ett ögonblick bara.
-Vi får se hur det går med Felix. -Lite respekt, tack!
Kom ni hit för att prata om boxning? På en begravning?
Är ni... är ni ens släkt?
-Jag är tredjegenerationsfarbror. -Åh.
Jag är tredjegenerationskusin.
Så passande, avlägsna släktingar som bryr sig om familjen.
Det finns en jävla död kropp där borta!
Vi bara pratar.
-Han var en bra pojke. -Tack.
-Mitt djupaste deltagande. -Tack.
Carlota, min älskade...
Du vet att du har en mor i mig om du behöver.
Jose... jag ringer dig.
Mamma! Hur är det?
-Min son. Hur mår du? -Jag är glad att du kom. Hur är det?
-Det går bra, eller hur? -Andy, vad har hänt med ditt ansikte?
Mitt ansikte? Vad? Var?
Är det insektsbett eller något?
Nej, inget sånt. Jag kommer, jag ska kolla blommorna.
Mamma, vad gör du här?
Vad har du gjort med ansiktet?
-Får jag se? -Allt är skit.
Mamma, jag är i en stor knipa.
Det är du jämt.
Nu är det på riktigt.
Har du klämt en nerv med nålen?
Mamma...
Jag gjorde en deal för Esteban som jag inte borde ha gjort.
En sådan deal som kan kosta någon livet.
Saul.
Jag står inte ut med skulden.
Våga inte säga ett ord.
Nu ser vi detta... lite mer hoppfullt.
Nu kanske du kan sluta upp med skitgörat och hitta en ny boxare.
Hej.
Carlota.
Jag är så ledsen.
Jag kan inte föreställa mig vad du går igenom.
Jag finns här om du behöver något.
Jag behöver min bror.
Jag är så ledsen.
Killen var inte ens 30.
Han skulle snart fylla år.
Så... hur går artikeln?
Jag ska byta ämne: "Matchfixning".
Jag tror att jag har hittat något som är värt att gräva vidare i.
Det är en sak att undersöka kommissionen
men vet du hur många journalister som har mist livet
när de undersöker organiserad brottslighet?
Jag måste få veta vad som pågår.
Okej,
men det behöver inte jag.
Jag vet inte varför du inte har berättat om dina syner.
Jag kunde inte berätta för någon, Sixto.
Sjukdom är inte svaghet.
Och jag har erfarenhet av att jobba med sjuka boxare.
Sätt dig.
Jag tillbringade flera år på Kuba, i specialstyrkorna,
under ledning av Vietnam. Det visste du inte.
Nej, det var en överraskning.
Du har ingen aning om hur mycket skit de lärde mig.
Ren överlevnad.
Har du hört talas om...
Platons allegori om grottan?
-Platon, ja. -Platon målar upp ett scenario.
Tre fångar är födda i en grotta.
Det enda de har sett i livet är en vägg.
Bakom dem brinner en eld.
Och vad ser fångarna?
Skuggor.
Om de kunde vända på sig skulle de se elden och fångvaktarna.
Men viktigast av allt är att de skulle
kunna hitta vägen ut ur ett fängelse som bara finns i deras medvetande.
Nu försöker vi fixa ditt medvetande.
Jag vet en teknik som kanske kan trassla upp allt som finns där inne.
Det kommer att komma ut konstiga saker men jag hoppas att du förstår dem.
Får jag stå här?
För helvete, grabben.
Fan. Fan.
Tack att du kom.
Han har lämnat oss.
För fan...
-Är du okej? -Va? Ja.
Jag är bara så ledsen. Tack.
Lulu? Ja, jag är jag. Är doktorn där? Okej. Ja.
Ursäkta, tack att ni kom. Tack.
Jag är på en begravning, doktorn. Jag kan inte gå precis nu.
Nej, jag kan inte vänta tills imorgon. Jag måste gå till nedervåningen.
Jag ringer senare. Tack.
Helvete!
Herregud.
Du slår på boxningsbollen i samma takt som klicken.
Växla arm från vänster till höger.
Vänster till höger. Vänster, höger...
-Så sakta? -Ja.
Okej.
Så här?
Det är jättebra.
Jag ställer en fråga varje gång du slår till...
och du tittar på mig varje gång du svarar.
Okej. Är det frågesport eller nåt?
Jag har lärt mig det av ryssarna. Det är som en rysk frågesport. Redo?
Vem sabbade dig?
Sabbade mig?
-Tänk inte. -Hur då sabba?
När det blir fel börjar vi om.
Varför kom den jävla frågan först?
Bara svara och var ärlig!
Jag börjar med något lättare, okej?
Gillar du ditt jobb?
Ja.
Ljuger du?
Ibland.
-Vem är du avundsjuk på? -Ingen.
-Se mig i ögonen. -Jag ser dig i ögonen!
Du får inte tvivla.
Okej, vi fortsätter. Klar?
Ja.
-Gillar du ditt jobb? -Ja.
-Ljuger du? -Ja.
-Vem är du avundsjuk på? -Dig.
Har du hallucinationer?
De säger att jag har det men... ja.
-Vi börjar om. -Fan! Det var sant...
Du ljuger för mig. Du svarar inte ärligt. Redo? Nu kör vi.
-Gillar du ditt jobb? -Ja.
-Ljuger du? -Ja.
-Vem är du avundsjuk på? -Dig.
-Har du hallucinationer? -Ja.
-Såg du ditt barns första steg? -Vilket barn?
-Såg du ditt barns första steg? -Vilket? Fan...
-Utan att tveka. Kör på. -Okej. Det är bara det att...
-Såg du ditt barns första steg? -Nej.
-Är du en bra pappa? -Nej.
-Förtjänar du lycka? -Ja.
-Har du svikit din familj? -Ja.
-Finns Gud? -Ja.
-Är du Gud? -Nej! Nej!
-Titta på mig. Är du Gud? -Vilken jävla fråga!
-Är du en gud? -Så klart inte. Nej!
-Förtjänar du det du har? -Nej.
-Förtjänar du lycka? -Nej.
Vem sabbade dig?
-Vem sabbade dig? -Alla!
-Vem sabbade dig? -Alla! För helvete!
Stopp. Det räcker. Jag gillar inte det här, Sixto.
Det handlar inte om att gilla det. Det är ett jobb.
-Gillar du ditt jobb? -Nej.
-Kan du resonera? -Nej.
-Ångrar du dina beroenden? -Nej.
-Kan du föra tydliga resonemang? -Nej.
-Är du schysst? -Nej.
-Hur föddes du? -Ensam!
-Vem sabbade dig? -Jag vet inte.
-Vem sabbade dig? -Jag vet inte!
-Vem? -Vem har inte gjort det?
Vem sabbade dig?
Är du okej?
Titta på mig. Hallå?
Du var borta en sekund.
Du pratade på. Vad är La Fonda?
Vi ses imorgon, Sixto.
-Andy? -Ja.
Jag letade efter dig. Är du... Vad har hänt?
Inget. Jag hade ett litet problem.
-Andy. -Jag är okej nu. Nej, jag är inte okej.
Min läpp är svullen men... om jag tar medicin när vi kommer hem
så går det ner. Det är ingen fara.
Jag injicerade lite extra.
Förlåt mig, älskling.
Jag svär att inte injicera mig själv igen. Det handlade om dig idag, älskling.
Fan! Jag vill verkligen åka hem.
Jag vill vara ensam med dig och tänka på vår son.
Eller dotter. Vad som än... vad som än kommer blir bra.
En dotter är också bra.
-Jag vet att du haft mycket att tänka på. -Ja, det har jag.
Jag har funderat på det
och jag vet inte hur, men...
-Vad? -...jag vet att du har något att göra
med min brors död.
Och om det är sant kan jag inte förlåta dig.
Nej. Jag menar, hur?
Du kan ljuga för alla, men du sa att du aldrig skulle ljuga för mig.
Aldrig! Jag skulle aldrig ljuga för dig. Jag älskar dig.
Hur skulle jag kunna ljuga för dig när jag älskar dig så mycket?
-Andy? -Ja, min älskade? Min älskade...
Du ljuger för mig. Jag vill skiljas.
Va?
Nej!
Vad ska jag göra?
Vart ska vi, pappa?
Det är en överraskning.
Försök sova lite. Vi har fortfarande långt kvar.
Översättning: Emelie Nestor