Portia.
- Tomas. - Du är alltid lika punktlig.
Tack.
Nu firar vi.
Allting slutförs när vi kommer till Berlin och du har varit ovärderlig.
Tack, Tomas.
Jag tvivlar på att du känner så när Interpol kommer.
Vad pratar du om?
Vem är du?
Jag är den som har spelat in och memorerat allt du har gjort
och sagt de senaste 37 dagarna.
Och allt har varit väldigt fel och högst olagligt.
Väldigt dumt, Tom. Väldigt dumt.
Jävla bitch.
Lycka till.
Tomas Schmidt.
Allt är gjort. Klappat och klart.
Jag behöver en dag i London, sedan flyger jag till Istanbul.
Jag vill heta Imogen.
FLYKTINGLÄGER GRÄNSEN MELLAN SYRIEN OCH TURKIET
FN
Nej, nej, nej!
Flytta bilen till norra vägen!
Till matstationen! Vad gör ni?
Du! Vad händer?
Vad ser det ut som?
Stopp!
Ingen mat delas ut förrän bilen kommer till matstationen!
Sluta! Sluta!
Ingen mat delas ut förrän bilen kommer till matstationen!
Gå ner.
Gör plats åt varandra.
Sluta!
Mammor med barn under fem. Det kommer!
Gör plats åt varandra!
Mammor med barn under fem!
IS!
ISIS!
Hon dödade min man och min dotter! Hon tillhör IS!
Nej, inte jag.
IS! ISIS!
Gå härifrån! Gå härifrån!
Kom igen.
Upp med dig.
Och detta land?
FN
Hej.
Hejsan, hejsan.
Välkommen till cirkusen. Mirakel inträffar visst.
Gör de?
Ja. De skickar aldrig nån som hjälper oss här.
De säger: "Ni tror att ni har det illa. Då ska ni se bla, bla, bla."
Så pratar man med bla, bla, bla, och de får höra samma skit om oss.
Brickan är tom.
De sa inte vem du var, bara att de skulle skicka nån.
Så vem är du?
Jag skulle ha åkt hem för fem dagar sedan, sedan sa de att ni behövde nån akut.
Jaså, sa de det?
- Jag sa att jag kunde svänga förbi. - Så klart.
Det lägger bara 50 timmar till resan.
- Varför inte? - Ja.
Jag älskar att åka på farliga bergsvägar
och bromsa och fortsätta på grund av isen.
Varför inte?
- Så var är hemma? - London. Tror jag.
Det där är huvudgatan.
Gatorna är numrerade från vänster till höger. Typ.
Det här är Times Square.
Klarar du dig här, klarar du dig överallt.
Gillar du inte vädret så vänta i fem minuter.
Cirka 10 000 flyktingar här. De flesta är syrier, några yazidier.
Mest kvinnor. ISIS dödade männen.
Fan.
- Hur är det? - Förlåt.
Jag räknade dagarna sedan de bad mig åka hit.
I dag är det min födelsedag.
- Är du allvarlig? - Det är väl den 28:e?
- Det är den 29:e. - Fan. Det är ännu värre.
Jag måste ringa min mamma. Annars tror hon att jag är död.
Jag har ingen täckning här.
- Har ni Internet? - I skjulet där borta.
- Du är rolig. - Tack.
- Skjulet är ditåt. - Jag måste pissa först.
- Toaletterna är frysta. - Det är de jämt! Jag är van.
Du. Vart ska du?
- Varför är det en militär i lägret? - Han skyddar en fransk kvinna.
En yazidier kände igen henne från ar-Raqqa.
Hon tillhör ISIS.
Vad heter hon?
Hon säger Adilah El Idrissi, men vem vet? Det kan vara vad som helst.
- Har du rapporterat det? - Ja.
Vi skickade fingeravtrycken till de franska spionerna.
Till amerikanerna i Doha, som om de bryr sig.
Men den där vakten, han smyger i väg på natten för att värma sig...
Jag slår vad om...
Att vi hittar henne med halsen avskuren innan någon ens tittar på mejlet.
Men jag var i Dahuk i Irak.
Jag såg vad de där ISIS-svinen gjorde.
Det var vidrigt.
Och du skulle gladeligen skära halsen av henne själv?
Jag vet inte. En kniv, en flaska arak.
Man vet aldrig.
Jag måste ringa.
Ja. Om du vill fira med din mamma
så kan Philippe, det franska puckot, hjälpa dig.
Hej. Jag behöver ringa.
Förlåt. Imogen. Jag blev hitskickad för att hjälpa till.
De skickar ingen för att hjälpa till.
Jag måste prata med min mamma i Wimbledon.
Du skulle bli generad, jag skulle bli generad.
Kan du ta en promenad?
Tack.
Du får inte röka här.
Jo, det får jag.
DGSE:S HUVUDKONTOR
Jag är här. Läget har förändrats.
Det hände nåt innan jag kom hit.
Vittnen bekräftar att hon är en av de få kvinnliga högre ledarna inom ISIS.
Fingeravtrycken gav inga resultat.
Ta henne till Edip Köyü-lägret så fort du kan.
Amerikanerna är beredda. Vi vill komma åt henne först.
- Du lär få ur henne nåt innan dess. - Ja.
Jag vet att du inte bryr dig, men var försiktig.
- Vem är du? - En NGO-arbetare.
Guy bad mig undersöka henne.
Du kan väl lämna oss ifred?
Adilal… Jag vill prata med dig.
Jag heter Imogen Salter.
Jag arbetar åt en NGO.
Jag tror att jag kan hjälpa dig.
Kan jag komma in?
Hjälpa mig med vad?
Hålla dig vid liv.
Varför vill du hålla mig vid liv?
- Jag pratar franska. - Ja, men din accent är väldigt dålig.
Är den?
Okej...
Vi avger ett löfte om att hålla folk vid liv, precis som läkare.
- Är du ingen läkare? - Nej.
Vad är du?
Behöver du en läkare?
Någon knivhögg mig under bråket. Jag märkte det inte förrän efteråt.
- Du behöver antibiotika. - Nej.
Om de ger mig medicin så är det gift.
Ingen förgiftar dig.
De hatar mig.
Förtjänar du att vara hatad?
- Var lärde du dig att prata engelska? - I skolan.
Var gick du i skolan?
Utanför Paris. De lärde oss engelska där.
Jag gillar engelska.
- Poeterna. - Jag med.
Min far brukade läsa dem för mig.
Har någon tittat på det där?
Varför bryr du dig om mig?
Jag har väl ett samvete.
Det styr mitt beteende.
När jag var liten...
...räddade jag maskar.
Maskar?
Och insekter.
Är jag en mask eller en insekt?
Du är myran i mitt huvud.
- Vad menas med det? - Att ingen kommer att förgifta dig.
- Jag är snart död ändå. - De skulle inte våga om jag var här.
- Du får inte röka här. - Skit på dig.
- Ringde den engelska kvinnan sin mamma? - Ja.
- Vad pratade de om? - Vet inte. Hon skickade ut mig.
Pieter på huvudkontoret visste inget om henne.
- Frågade hon dig något? - Bara om hon kunde Zooma från min laptop.
När började de skicka biståndsarbetare hit
för att hjälpa oss när det är -20 och tre meter snö?
Ibland när jag blundar så ser jag hur de tittar på mig...
...eller tar i mig som ett föremål.
Jösses. Vänta, vänta. Börja från början.
Jag gick fortfarande i skolan.
Jag älskade matematik. Jag ville bli ingenjör, faktiskt.
Någon såg mig i en tvättomat, de tog foton och jag blev bjuden till Paris.
Så jag slutade skolan.
Jag hade aldrig varit i stan förut. Inte det Paris som alla känner till.
Jag började dricka...
...för mycket, och så var det ju droger och...
Män?
Ja, män.
Jag menar en man.
Trevlig eller otrevlig?
Otrevlig.
Min familj sa upp kontakten med mig.
Jag hade väldigt få val.
Hur fan kunde en fotomodell i Paris
hamna i ett tält i ett flyktingläger,
anklagad för att vara med i ISIS?
De sa att du försökte ge mjölsäckar till småbarnsmammor.
Jag har ett barn.
I ar-Raqqa?
I Paris.
Jag lämnade henne.
Hon är enda skälet till att jag vill leva.
Allt jag vill är bara att ha ett liv med henne...
...men det kommer nog aldrig att hända.
En mor ska aldrig behöva förlora sitt barn.
Om du går med på det så ska jag skaffa antibiotika.
Och jag ska försöka få ut dig ur Syrien till ett läger i Turkiet.
Där kan du begära att bli hemskickad och få ordentlig hjälp.
Gör det nåt om jag röker?
Spring!
Stopp!
Kom inte närmare!
Gå!
Så det lilla dramat bevisar att du inte är en blödig NGO-arbetare.
Du är en lögnare.
Ljuger jag?
Du har hittat ett sätt att vara lite mindre ensam här, eller hur?
Är det bara en?
Eller är det många?
Var det därför de skickade hit dig?
Nej, men det är anledningen till att du låter mig åka med henne
och bensin så att det räcker till Turkiet.
Om de har rätt så är hon en mördare.
Kvinnor, barn och bäbisar, misshandlade, våldtagna och mördade.
Och du litar på henne?
Dessa radikaliserade europeiska krigare är smarta, välutbildade.
De ångrar sig sällan. Allt jag gör är att försöka... Jag försöker...
...skapa ett system...
...för allt kaos och trasiga människor.
Jag är ingenting. Jag är harmlös. Din nya vän från Paris är det inte.
Om jag gör en anmälan...
...är du körd.
Om du gör som jag ber dig...
...så lämnar jag dig åt ditt samvete.
Vem fan är du?
- Hon behöver injektioner. - Jag är utbildad.
Tar du ingen vakt med dig?
Hur kan du inte veta att hon är en fiende som bara vill skära halsen av dig?
Det kanske jag vet.
Kan vi bestämma? Ingen rökning i bilen.
Jag mår illa av cigaretterna.
Okej.
Om vi ska sätta upp regler så har jag ett förslag.
Vi har ingen radio. Vi måste prata.
Kom igen.
Jag räddade livet på dig. Det är du skyldig mig.
Okej, vi pratar.
Inte om tråkiga saker som mat eller sex eller musik.
- Så vadå? - Vi börjar med familjen.
DGSE:S SPANINGSRUM PARIS
Karkemish
Vilka är de engelska poeterna du gillar?
Mest Shakespeare.
Gillar du Shakespeare?
Vadå? Tror du inte att jag skulle känna till Shakespeare?
Min far var lärare och undervisade i engelska,
och min farfar brukade läsa Shakespeare för mig.
Han var en intellektuell, av den algeriska typen.
Ilska och självömkan.
Han var även en hjälte i Algerietrevolten.
Farfar var okej.
Men inte resten?
Inte resten. Nej.
Jag har en soptunna i minnet. De flesta i min släkt ligger där.
Malik.
Berätta om världens mest efterlysta kvinna.
Hon säger att hon heter Adilah El Idrissi
och att hon är en fransk medborgare från Paris.
Hon identifierades av vittnen på lägret
som en högt uppsatt ISIS-ledare, Sabaine Al Kubaisi.
- En fransk-algerier från Marseille. - Hon hävdar att hon är oskyldig.
Hon identifierades av sex olika yazidiska vittnen.
Var är vi?
Jag tog omvägen runt berget. Vi är i Turkiet nu.
Jag drömde att jag var i Paris.
Hur längesedan var det du såg henne?
För länge.
Herregud...
Hon är jättefin.
- Hur gammal är hon? - Hon är tio nu.
Hur kan en mor lämna sin dotter?
- Va? - Jag sa: Hur kan en mor lämna sitt barn?
Har du barn?
Nej...
...men frågan kvarstår.
Förklara för mig hur du kan lämna ditt barn.
Jag...
Jag kunde inte ta med henne.
Det finns mycket få kvinnliga ISIS-ledare. Det kan vara samma person.
De beskrev henne även som "Djinn Al Raqqa". Anden från Raqqa.
Den ursprungliga arabiska betydelsen är "formskiftare".
Ingen på listan av efterlysta heter Adilah El Idrissi.
Det är din tur nu.
Din familj...
De är döda.
Mamma dog när jag föddes. Pappa när jag var 16.
Har du någon man?
Ibland.
I morgon kommer amerikanerna till lägret,
förmodligen med sedvanlig pompa och ståt,
för att "kartlägga virusinfektioner".
- Ska de slå till mot ett FN-läger? - För att söka efter objektets DNA.
De har skickat honom till Paris.
Den mest amerikanske amerikanen Amerika någonsin har producerat.
Han är din värsta mardröm, så du måste ta det här på allvar.
Objektet är fransk. Det är en fransk operation.
Trots att chefen tvingade oss att be MI6 om hjälp?
Hon är världsbäst på det här.
Om kvinnan ljuger om sin identitet så avslöjar hon det.
Är du inte lite subjektiv?
Hur som helst…
Den mest amerikanske amerikanen kommer i morgon bitti.
Jag vill att du är där. Få honom att känna sig välkommen.
Jämfört med dig är jag bara tråkig.
Du är barnbarn till en kommunistrevolutionär,
som blev modell, gick med i ISIS och gillar Shakespeare.
Man går inte med.
Man hoppar från en klippa.
Och Malik, det här är hemligstämplat.
En informatör åt syriska underrättelsetjänsten rapporterade
att en högt uppsatt kvinnlig ISIS-ledare ingår i en utbrytargrupp
som planerar en storskalig attack mot ett okänt mål i väst.
Om sju till tio dagar.
Jag meddelar den brittiska agenten.
Om kvinnan i bilen är en ande eller demon, tar Imogen reda på det.
Ge mig din arm.
Okej.
Du har inte bett mig om kniven än.
Jag har inte bett dig om din kniv eftersom jag inte är rädd för dig.
När de yazidiska kvinnorna kom, slogs du som nån som verkligen kan slåss.
När jag var yngre blev jag överfallen.
Efter det lärde jag mig självförsvar.
Fick du lära dig att slåss?
- Ja. - Och döda?
Ja.
Gjorde du det?
Nej.
Ljug inte för mig.
När jag var i ar-Raqqa, flyttade vi till en liten by.
Vi skulle samla ihop allt folk.
Männen och pojkarna förde de bort, och de...
Det fanns ett garage där stora lastbilar parkerar.
Det hade jättehöga stängsel och en hund.
De sköt hunden för att ta lastbilarna.
Kvinnorna låste vi in där.
Krigarna kom precis när de ville
och gjorde precis vad de ville med kvinnorna och flickorna.
På lägret sa de yazidiska kvinnorna att du gav order åt manliga krigare.
De som sa det pratar inte franska. Jag skrek på franska.
Skrek vadå?
Jag försökte stoppa det.
Det var...
Jag var chockad.
De två kvinnorna jag hade rest med
spetsade huvuden på staketet utanför skolan.
Det var vansinne.
Så när alla sov, gick jag till garaget och låste upp grindarna.
Jag släppte de yazidiska kvinnorna fria och sa åt dem att fly.
- Och vad gjorde du? - Följde med några flyktingar till gränsen.
Jag hade tagit av mig min niqab, men någon i lägret kände igen mig.
Det är sanningen.
Jag har aldrig dödat någon.
Krigarna vet vad jag gjorde.
När vi kommer till Edip Köyü, kommer de att vara där.
De kommer att känna igen mig,
och döda mig med större övertygelse än de yazidiska kvinnorna
Så du vill veta sanningen? Du tar mig till Edip Köyü för att dö.
Jag blir inslängd bland de andra...
...och det finns ingen så galen och snäll som du som räddar mig.
Hej.
Max Peterson.
Agent Amar. Den här vägen.
Se om du kan hjälpa mig att förstå det här.
Jag står här och ser den här blå pricken flytta sig norrut.
- Det är fransmännen som sänder den. - Och jag undrar
varför DGSE låter den där Malik använda en brittisk agent
som han knullade i hennes lägenhet i London regelbundet
- för 3 1/2 månad sedan? - Varför tittar du på hemligt material
- på en mobil på allmän plats? - Ta det lugnt.
Jag svarar på det när du har svarat på nästa fråga.
Varför låter DGSE anden från Raqqa,
en tickande bomb, röra sig fri och obehindrad
på en NATO-medlems territorium med enbart din flickvän som sällskap?
Det är en fransk operation.
Du har ingen jurisdiktion och ingen rätt att ta del av våra uppgifter.
Monsieur Peterson, du måste vara trött. Vi har en bil som väntar.
Ge mig mobilen.
Du är i Frankrike. Du får den när den är kollad.
Det är min mobil med mina familjefoton, din jävel!
Ge mig mobilen!
Är det problem?
Inte nu längre.
Det är bra. Allt är okej.
Tack. Tack för er service.
Fan!
Det där var pinsamt och ovärdigt...
...av dig.
- Välkommen till Frankrike. - Jag hatar Frankrike.
Av skäl vi inte ännu kan avslöja har USA officiellt tagit över utredningen.
Du gör inget för att störa
eller äventyra den fransk-auktoriserade hanteraren som är aktiv.
Säg åt din flickvän på den blå pricken att vänta sig eskaleringar i realtid.
Alltid samma sak.
Bilen säger att vi har 30 minuter kvar.
Du måste berätta något.
Berätta vem du är.
Då är jag rädd att jag bryter ihop.
Jag förlorade något.
För länge sedan.
Och jag har försökt komma på...
...varför, sedan dess.
Ditt liv.
Förklara varför den vackra dottern till intellektuella och kommunister...
...ger sig av och korsar gränser och vandrar uppför berg
för att gå med i den där brutala cirkusen.
Jag vet inte varför jag gjorde det. Jag tror att du vet det.
Jag vill leva länge nog för att få veta varför.
Okej. Då kör vi.
- Har du henne? - Jag är vid en vägkrog.
- Vi vet var du är. Har du henne? - Ja.
Tror du att det är kvinnan vi letar efter?
Jag vet inte än.
- Din instinkt... - Min instinkt vet inte än.
Jag tror att hon var det, men kanske inte längre.
- Litar hon på dig? - Självklart.
Hon gör misstag, men är väldigt smart, så ert folk får inte sabba allt.
Du följer inte längre direktivet, Imogen.
Snälla.
Inte igen.
- Prata inte med mitt riktiga jag. - Vänta, det är något jag måste...
Vad man är ämnad till, det får man bli.
Adilah, min vän...
Du ska veta att jag har noll aning om vad som händer härnäst.
Dumma flicka.
Börja.
Undertexter: Annie Nilsson