V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH ZÁVOJE
Viděl jsem fotku dvou mrtvol ve sněhu.
Zastřelili ředitele toho uprchlického tábora
a jeho vedoucího komunikace ve stylu ruské FSB.
Musím zjistit, jestli o našem plánu něco ví.
Až budete vystaveni jádrům radiologických přístrojů,
máte tři minuty, abyste je přendali z pouzder
do vody v olověných kontejnerech.
Do minuty od vystavení jádrům se vám udělá zle.
Po dvou minutách oslepnete.
Po třech minutách budete mrtví.
Proč sis domluvila schůzku, když víš, že tě sledují?
Pro jistotu jsme se domluvily už v letadle.
Chci vědět, proč mi pomáháš.
Posedlost ničením a těmi, kdo po něm touží.
Musíte pro mě něco udělat.
Chci potvrzení, že TDKP bylo krytí pro CIA a že zavraždili Marcuse Seabrighta.
To chcete hodně, jen abyste vyřešila trauma s taťkou.
Hraje dvojitou hru.
Pořád pro ně pracuje a všechno ví.
Ale zároveň se snaží s dcerou utéct.
Musí uvěřit, že jí s tím pomáhám, aby se mě držela.
Ochráním tě před Američany.
Yasmina se vrátí k Nour, než vymyslíme, co přesně uděláme. S námi není v bezpečí.
Všechno závisí na jejím bezpečí.
Jak se jmenuješ doopravdy?
Nejlepší lži jsou z většiny pravda.
HŘBITOV PÈRE-LACHAISE RUE DE REPOS
Máte rád jeho hudbu?
Víte, co znamená ten nápis na náhrobku?
Je v řečtině.
Znamená: „Byl věrný svému démonovi.“
Taky ho mám ráda.
Proto jsem přijela až z Baltimoru.
Co vy? Proč tu jste?
I já jsem věrný svým démonům.
- Máš něco? - Informace byly správné.
Rozhodně si tam předávají zprávy. Něco zvedl.
- A co? - Pohled na hrobu.
Nevím jaký. Neviděla jsem ho.
Nechal tam kytici, ale měl rukavice, takže bez otisků.
Do prdele.
Jak vypadal?
Tmavé vlasy. Metr osmdesát pět. Střední postava.
Tmavý kabát. Černý klobouk.
Dobře. Jestli se ti ztratil, vrať se k náhrobku.
Vezmi tu kytici. Rychle. Na obalu možná zůstala DNA.
- Musíme zjistit, kdo to je a co plánuje. - Rozumím.
- Jo. - Má 185, střední postava, černý klobouk.
- Jestli ho uvidíš, zavolej mi. - Rozumím.
Viděla jsem chlapa se stejnou postavou, jiným oblečením. Hledám ho.
Počkej. Teorie ti jde, praxe je slabší.
Zachovej klid.
Neriskuj a nepřibližuj se k němu.
- Jasný? - Rozumím.
- Máš něco? - Ne.
Dobře. Do prdele. Běž tam. Zkus ho najít.
Jdu.
Do háje. Myslela jsem, že Paříž bude jiná.
Agentka míří na jih k obvodové zdi.
- Vidíš ho? - Ne.
- Žádné stopy po objektu. - Sleduj ji.
Zraněný agent. Kurva! Objekt míří k severozápadní zdi.
Běž za ním!
Kurva.
Mluv se mnou, Matthewe.
Matthewe, mluv.
- Narušil perimetr. - Kurva.
Leze na most na Rue de Bagnolet. Ztratil jsem ho.
Běž hned za Phillipou. Okamžitě!
Zblízka ji střelil do hlavy.
Je mrtvá, pane.
ZÁVOJ
Mami, vzbuď se. Vstávej, mami!
Zlechtám tě! Mami, vstávej!
Vzbuď se! Už je ráno.
No dobře.
Musím se vrátit domů dneska?
Ano.
Ale ty tu zůstaneš. Zůstaneš tu s ní?
Jen chvíli.
Ale proč, mami?
Potřebuju něco zařídit, abychom mohly mít nový domov.
Brzo budeme zase spolu.
Slibuju.
Dobře, miláčku?
Yasmino.
Neboj se, broučku.
Jo?
Adilo.
Jsem tvoje teta, ale jsi jako má dcera.
V mém srdci.
Učili nás žít v míru.
Modlím se, aby tě Bůh spasil a bylo ti odpuštěno.
Dobře.
Taxík čeká.
Dobře.
Pojď, ať na nás moc nečeká.
„Drahý Michaeli,
s tvým odchodem zavládne v mém domě smutek a šťastné dny pominou.
Stýská se mi.“
„Mému soudruhu“.
MA Mému soudruhu Michaelovi. Navždy, Marcus
Ahoj.
Chtěla jsem spát, ale nemůžu.
Yasmina nikdy v takovém bytě nebyla.
Muž, kterému patří, musí být boháč.
Michael?
Jo.
Říkáš jeho jméno zvláštním tónem.
Myslíš?
Jo.
Byl to tátův kamarád.
A byl jenom tím?
Po otcově smrti to byl můj poručík.
A pak mentor.
A pak něco víc.
Hloupé děvče.
Udělal ze mě, kým jsem.
Pořád se vídáte?
Ne.
Ani ne.
Nasrat na minulost. Potřebuju martini.
Nevíme, odkud je.
Někdy tvrdí, že z Korsiky, jindy ne.
Podle tělesného pachu má pochybnou osobní hygienu.
Podle informací nemá přátele, sexuální vztahy ani rodinu...
Ale je to génius.
Dobře. Génia potřebujeme.
Dále.
Cesare, tohle je Malik.
Malik, Cesar.
Říkal jsem Malikovi, že jste specialista na elektronický a digitální odposlech.
Můžeme přejít k věci?
Musím k lékaři s nohou.
Nemá to název.
Co to dělá?
Co chcete.
Umí to uvařit kafe?
Ne. Nepožádali mě, aby to vařilo kafe.
A o co vás tedy požádali?
Američani toho o případu Džin al-Rakká vědí víc než my.
Nevěří nám. Nechávají si informace pro sebe.
Požádali jsme Cesara, aby vymyslel něco, co překoná
americké bezpečnostní systémy.
Ty systémy chrání kanály mezi agenty v terénu
a velitelstvím v Langley ve Virginii.
Funguje to, jen když jste poblíž odesílatele.
Což my jsme.
Počkej...
kdo je odesílatel?
Víme, ve kterém hotelu a pokoji se ubytoval Max Peterson.
Když to zařízení umístíte tři metry od mobilu nebo notebooku,
obejde všechny bezpečnostní procedury
a zaznamená a přenese veškerou komunikaci.
Američani mají někoho ve Virginii.
Jmenuje se Wallace. Nakonec mu dojde, co dělám.
Máme ke sledování povolení od francouzského prezidenta.
Vážně musím jít, prsty mi úplně hoří.
Panebože...
Vážně musím jít.
Funguje to, Magritte?
Funguje.
Ten agent CIA pije. Před dvěma dny jsem to otestoval v hotelovém baru.
- Pustili vás dovnitř? - Jako uklízeče.
Dal jsem to zařízení do skříňky.
Zachytil jsem dva zašifrované e-maily, které poslal nadřízeným.
Co jim opilý agent CIA psal?
Že je mu přímo podřízena britská agentka Imogen,
protože má za to, že jsou Američané informovanější a schopnější.
Na shledanou.
Díky, Cesare.
Maliku, vyjebává s tebou, ale ne tak, jak bys chtěl.
To je kravina.
Nikdy nic nedělá z důvodu, který bys předpokládal.
Odvážný tah.
Nesnáším tenhle typ hotelů,
kam chodí bohatí Američani.
Je mi z nich blbě.
Ale ty tu vypadáš celkem spokojeně.
Být jako doma na různých místech mám v popisu práce.
Oklamala jsem už tolik lidí.
Už ani nevím, kam patřím.
Ale tohle by tak na hodinku šlo.
Co se ti na tom nelíbí?
Připomíná ti to modeling?
- Nevím, jestli bych ti to měla říkat. - Tak to musíš.
Bylo mi 21.
Oblékli mě do krásného oblečení, mluvili o nebi.
Nadešel můj čas.
Byl to můj den D.
Připásali na mě výbušniny.
Číšník se na mě usmál, když jsem do salonku vešla jako smrt.
Byla jsem smrt.
Ty výbušniny by stačily na to, abych na všechny strhla strop.
Uvnitř byly děti.
Milenci, rodiny, přátelé.
Hlavně američtí turisté,
co snídali a vůbec nic netušili.
Ospalí boháči a já.
Tlačítko jsem měla v kabátu.
Stačilo ho zmáčknout.
Tak jak to, že tu pořád jsi?
Uvolnil se kabel.
Proč mi to říkáš?
Myslela jsem, že tě bude zajímat, jaký je okamžik zničení...
od někoho, kdo ho přežil.
Jen aby bylo jasno...
Mluvila jsem o čistě osobním zničení.
Týkalo by se jen mě.
Neudělala bych to v hotelovém salonku.
- To bylo po narození Yasminy? - Ne.
Pro rodiče je největší utrpení,
když trpí jeho dítě.
V žilách dítěte koluje krev matky.
To teda.
Musím si odskočit. Hned se vrátím.
Mimochodem,
nemyslím si, že bys to tlačítko stiskla.
Jste kurva úžasná.
Nezavřela hubu.
- Máte něco? - Kvůli vám druhá fáze sotva začala.
Potřebuju víc času.
Myslela jsem, že tohle ten nenasytný americký hlad uspokojí.
No, víte co?
Vítejte v Americe.
Ráno zblízka prostřelili hlavu jednomu mému agentovi.
To mě mrzí.
Vezměte si to.
Možná další „ne-náhoda“.
ISIS takové čisté vraždy obvykle neprovádí.
Jako by je vycvičil někdo jiný.
Pracují pro někoho jiného?
Prošetřím to.
Máte popis vraha?
Výška 185 cm, střední postava, nejspíš člen buňky.
Máte 24 hodin na to, abyste mi přinesla hmatatelné výsledky.
Jinak se uchýlíme k obvyklým prostředkům vyslýchání a dostaneme z ní,
- co ví. - Nic neřekne.
Je mi líto, ale ne. Vytahejte jí nehty, zlámejte kosti, stejně vám nic neřekne,
protože si myslí, že pokud ano, zabijou jí dceru.
Snad dokážu promluvit k části její duše, aby si to rozmyslela.
Mrzí mě to, ale jsem vaše jediná naděje.
Dvacet čtyři hodin.
Kde jsou ty informace o mém otci?
Málem bych zapomněl.
Marcus Seabright...
Váš tatík byl zajímavej.
Není snadný být tak špatnej, až vás chtějí zabít.
A mimochodem, to, co se stalo v Maroku, nebylo tak, jak to vypadá.
To není nikdy.
Měla jste pravdu.
Výtečné martini.
Salut, Maliku.
Ani mě to nepřekvapuje.
Zjistil jsem, že se přítelíčkuješ s Maxem a s Američany.
Nemáš dovoleno pracovat v této zemi s teroristickým objektem
bez spolupráce s agentem francouzské rozvědky.
Ne americké, francouzské.
Až bude objekt večer zabezpečen, přijď za mnou na naši lavičku u kanálu.
A díky Američanům vím, kde bydlíš.
Napíchli to tam. A my taky.
Jsi jako malej, Maliku. Nežárli. Uvidíme se večer.
Mám bohatých Američanů dost.
Chci tě vzít do skutečné Paříže, kam jsem kdysi chodívala.
Nemáte oheň?
Všechno je na místě.
ISTANBUL, TURECKO
Loď vyplula. Míří za tebou do Marseille a pak do Ameriky.
Džin al-Rakká potvrdila, že je v Paříži s tou Britkou.
Ale nikdy není sama. Nespouští ji z očí.
O té Britce vím.
Všem řekni, že zítra večer budu zpátky na lodi.
Výbušné zařízení je na palubě
a brzy vypluje do amerického přístavu.
PŘÍSTAV HAYDARPAŞA
Všem řekni, že zítra večer budu zpátky na lodi.
Výbušné zařízení je na palubě
a brzy vypluje do amerického přístavu.
Jak jsme to získali?
Cesar loni umístil zařízení na místo, kde se scházejí zájmové osoby.
Chodí tam pít čaj, tak je posloucháme.
Konečně víme něco, co Američani ne.
Mluví o Džinovi al-Rakká.
A o lodi s výbušninou na palubě, co pluje k americkému přístavu.
Naši lidé o těch džinech něco zjistili.
Na každý den v týdnu připadá jeden.
Každý má svou barvu a svého anděla.
Podle mého ta buňka používá džiny jako krycí jména.
Musíme to říct Američanům.
Počkej...
Cesar zachytil hovory, podle kterých byl dnes zavražděn americký agent.
Snažíme se zjistit, kdo to byl,
kdo ho zabil a co se stalo s tělem.
Dobře. Takže město se nám vymklo z rukou.
Získáme ho zpět.
Večer se sejdu s Imogen.
Máme informace o velké teroristické operaci.
Nech mě si s ní promluvit. Jsou to naše informace.
Měli jsme kliku. Musíme je předat.
Když to Amíkům řekneme, přiřítí se i s pochodovou kapelou.
Imogen zjistí pravdu rychleji.
Stačí mi jenom jeden večer.
Doufáš, že potkáš staré známé?
Ne. Ale roky jsem tu nebyla.
Zajdu se napít.
Tvoje vlasy...
Oblékáš se jako ona.
Adilo, tohle šílenství musí skončit.
Tohle nezvládneš. Pojď se mnou.
Musíš mi věřit.
Vím, kdo to je.
Běž do prdele.
Není to, jak si myslíš.
Kurva.
Pojď.
Nastup si.
Dvacet čtyři, rue de l’Antlantique.
- Co se to kurva děje? - Nevím...
- Vědělas o tom? - Ne.
Rychle! Běž!
Do prdele.
Pojď.
Netušila jsem, že se to stane. Přísahám. Nevěděla jsem, že nás sleduje.
Nevýhodou téhle práce je, že se občas musím stýkat s lidmi, co mě chtějí zabít.
Ale tohle je kurva extrém.
Proč bych tě chtěla zabít? Ty jediná mi pomáháš.
Imogen, víš, že to nedává smysl. Prosím.
Jdeš?
Jo.
Jsi v pořádku.
Teď už ano.
Imogen, získali jsme nové informace.
Jde o loď.
Vypluje ke Spojeným státům.
Je na ní nějaké zařízení, které vybuchne v americkém přístavu.
Víme, že to organizuje teroristická buňka.
Používají jména převzatá z jakési Knihy zázraků.
Tu mi ukázala v Istanbulu.
Jako by chtěla, abych na to přišla.
Taky že přijdeš.
Budu dál dělat objektu společnost a slibovat ochranu jí i její dceři.
A pokusím se z ní vymámit
jméno lodi a povahu toho zařízení.
Imogen, už vědí, kdo jsi.
Američani ráno přišli o agenta.
Bojím se o tebe.
Teď nemůžu odejít.
Blížím se.
My se blížíme.
Do prdele.
Kéž bys nebydlela v Michaelově bytě.
Musím to udělat.
Zvládneme to...
ale já to musím udělat.
Já vím.
Přijď v 6:00 na schodiště
CIA PŘÍSNĚ TAJNÉ
MARCUS SEABRIGHT, DVOJITÝ AGENT.
PŘEDÁVAL PŘÍSNĚ TAJNÉ DOKUMENTY RUSKÉMU AGENTOVI
České titulky: Pavlína Tajnerová