I TIDIGARE AVSNITT
Jag blev visad ett foto på två döda personer i snön.
Chefen för flyktinglägret sköts ihjäl, liksom kommunikationschefen,
enligt ryska FSB:s metoder.
Jag måste ta reda på om hon vet något om vår plan.
När ni har frilagt rören i röntgenapparaterna
har ni tre minuter på er att ta ur dem och lägga dem i vattnet i blylådorna.
Efter en minuts exponering blir ni väldigt sjuka.
Efter två minuter kan ni bli blinda.
Efter tre minuter... är ni döda.
Om du vet att du är bevakad, varför stämde du möte?
Vi planerade mötet på planet eftersom mobilen skulle vara buggad.
Förklara varför du hjälper mig.
Jag är besatt av självutplånande och dem som eftersträvar det.
Jag vill att du gör nåt för mig.
Jag vill ha bekräftat att TDKP jobbade åt CIA
och att de avrättade Marcus Seabright.
Det är mycket begärt att jag ska lösa dina pappaproblem.
Hon spelar dubbelspel.
Hon jobbar fortfarande åt dem,
men hon försöker även fly med sin dotter.
Hon måste tro att jag hjälper henne. Då litar hon på mig.
Jag kan skydda dig mot amerikanerna,
men Yasmina måste åka tillbaka till Nour
tills vi vet exakt vad vi gör. Hon är inte säker med oss.
Allt beror på hennes säkerhet.
Så vad är ditt riktiga namn?
De bästa lögnerna är oftast sanna.
PÈRE LACHAISE-KYRKOGÅRDEN RUE DU REPOS
JAMES DOUGLAS MORRISON 1943-1971
Gillar du hans musik?
Vet du vad det står på hans grav?
Inskriptionen är på grekiska,
och det står: "Han var sann mot sin egen demon."
Jag älskar honom också.
Det var därför jag kom ända från Baltimore.
Och du, då? Varför är du här?
Jag är också sann mot mina demoner.
- Vad hände? - Uppgifterna stämde.
Det är en mötesplats. Han hämtade något.
- Vad var det? - Ett kort från graven.
Men vilken sorts kort såg jag inte.
Han lämnade en blombukett, men hade handskar, så inga fingeravtryck.
Fan! Hur såg han ut?
Mörkt hår, 185 cm, normal kroppsbyggnad. Mörk överrock, svart hatt.
Om du inte ser honom, så gå tillbaka till graven.
Isolera blommorna. Var snabb. Det kan finnas DNA på omslaget.
Vi måste veta vem han är och vart han ska.
Uppfattat.
- Ja. - 185 cm, normal kroppsbyggnad, svart hatt.
- Ring om du ser honom. - Uppfattat.
Jag såg en man, samma kroppsbyggnad, andra kläder.
Du är nybörjare. Håll dig lugn.
Ta inga risker och gå inte nära honom.
- Hör du det? - Uppfattat.
- Händer det nåt? - Nej.
- Gå in. Se om du ser honom nu. - Okej.
Så här hade jag inte väntat mig Paris.
Hon går söderut mot yttre muren.
- Ser du honom? - Nej.
- Jag ser honom inte. - Håll koll på henne.
Agent skjuten. Fan! Han är på väg mot nordvästra muren.
Spring efter honom!
Fan!
Svara mig, Matthew. Matthew, svara!
- Han smiter. - Fan!
Upp på bron vid Rue de Bagnolet. Borta.
Gå och kolla Phillipa nu. Gör det nu!
Han sköt henne rätt i huvudet.
Hon är död, sir.
Mamma, vakna. Kom, mamma!
Jag kittlar dig. Kom, mamma!
- Vakna! Det är dags att vakna. - Okej.
Är det i dag jag ska åka hem?
Ja.
Men du stannar här. Ska du bo här med henne?
Bara ett litet tag.
Men mamma, varför?
Jag måste fixa några saker så att vi kan flytta.
Vi får vara tillsammans snart.
Jag lovar.
Okej, min vän?
Yasmina, oroa dig inte. Okej?
Adilah.
Jag är din moster, men du är som min dotter. Jag älskar dig.
Vi har fått lära oss att leva fredligt.
Jag ber att Gud räddar dig och att du blir förlåten.
Bra.
- Taxin är här. - Okej.
Vi får inte låta taxin vänta.
"Kära Michael.
Först då ni lämnar mig, får sorgen fast fot här, och då tar glädjen avsked.
Jag saknar dig."
"Till min kamrat."
Till min kamrat, Michael. För evigt, Marcus.
Hej.
Jag försökte sova, men jag kunde inte.
Yasmina har aldrig varit på ett ställe som det här.
Mannen som äger det måste vara rik.
Michael?
Ja.
Du säger hans namn på ett konstigt sätt.
Gör jag?
Ja.
Han var min fars vän.
Var det allt han var för dig?
Efter att min far dog, var han min vårdnadshavare.
Och sedan min mentor.
Och sedan mer.
Dumma flicka.
Han gjorde mig till den jag är i dag.
- Och träffas ni fortfarande? - Nej.
Inte direkt.
Skit i det förflutna. Jag behöver en martini.
Vi är osäkra på hans ursprung. Ibland är han korsikan, ibland inte.
Att döma av hans kroppsodör är hans personliga hygien diskutabel.
Enligt uppgifter har han inga vänner, inga sexuella relationer, ingen familj...
Men han är ett geni.
Bra. Det är det vi saknar. Ett geni.
Kom in.
Åh, min käre Cesar, får jag presentera Malik. Malik, Cesar.
Jag har berättat för Malik
att du är specialist på elektronik och digital spaning.
Kan vi komma till saken? Jag ska till doktorn för mina fötter.
Den har inget namn.
- Vad har man den till? - Vad ni vill.
- Kaffe, till exempel? - Nej. Ingen bad mig göra en kaffemaskin.
Vad bad de dig göra?
Amerikanerna vet mer än vi om Djinn Al Raqqa-fallet.
De litar inte på oss. De undanhåller information.
Vi bad Cesar ta fram något som inte stoppas
av de amerikanska säkerhetssystemen
som skyddar kommunikationen mellan deras fältagenter
och högkvarteret i Langley, Virginia.
- Den funkar bara om man är nära sändaren. - Vilket vi är.
Vänta, vem är sändaren?
Vi vet vilket hotell Max Peterson bor på.
Och i vilket rum.
Om ni ställer apparaten inom 3 m från en mobil eller laptop
så spelar den in och sänder allt, trots deras säkerhetsprocedurer.
Men amerikanerna har en man i Virginia.
Han heter Wallace. Han kommer att lista ut vad jag har gjort.
Vi har fått tillstånd av presidenten för bevakningen.
Jag måste gå. Det svider i tårna.
- Åh, fy fan! - Jag måste verkligen gå.
- Magritte, funkar den? - Den funkar. CIA-agenten dricker,
så jag kunde testa den i hans hotellbar för två dagar sedan.
- Släppte de in dig? - Som städare. Jag lade apparaten i skåpet.
Jag avläste två krypterade mejl han skickade till sina chefer i Langley.
Och vad sa CIA-agenten när han var full?
Han sa att Imogen, den brittiska agenten, har honom som närmsta chef,
och tror att amerikaner vet mer och är mer effektiva.
Hej då.
Tack, Cesar.
Hon manipulerar dig, och inte på det sätt du vill.
Skitsnack.
Hon gör aldrig saker av de anledningar man tror.
Så djärvt.
Jag hatar verkligen sådana här hotell, dit alla rika amerikaner går.
Det gör mig illamående.
Men du verkar rätt bekväm här.
Det är mitt jobb att vara bekväm på olika ställen.
Jag har spelat så många roller i mitt liv.
Jag vet inte var jag hör hemma längre.
Men den närmaste timmen får det här duga.
Varför hatar du det så mycket? Påminner det om tiden som modell?
- Jag vet inte om jag ska berätta. - Då måste du absolut berätta.
Jag var 21.
De satte på mig fina kläder och pratade om himlen.
Du förstår, min tid var inne.
Det var min stora dag.
De hade fäst sprängladdningar på min kropp.
Servitören bara log mot mig när jag gick in i matsalen som döden.
Jag var döden.
Det var så mycket sprängämnen att taket kunde rasa in.
Det var barn i rummet. Kärlekspar, familjer, vänner.
Mest amerikanska turister,
alla helt ovetande när de åt sin frukost.
Sömniga rika människor, och jag.
Knappen satt här, inuti min kappa.
Det var bara att trycka.
Så varför är du fortfarande här?
En sladd hade lossnat.
Varför berättar du det här?
Ifall du var intresserad av hur stunden för självutplåning känns...
av någon som överlevde den.
Bara för att vara tydlig:
Den självutplåning jag nämnde var enbart personlig.
Skulle bara påverka mig.
Skulle inte äga rum i matsalen på ett hotell.
- Var Yasmina född än? - Nej.
Det finns inget värre lidande för en förälder än när ens barn lider.
En mors blod är hennes barns blod.
Ja, det är det.
Okej. Jag måste gå på toa. Kommer strax.
Förresten...
Jag tror aldrig att du hade tryckt på knappen.
Du är helt fantastisk. Hon pladdrade på.
Fick du veta nåt?
Fas två har precis börjat, tack vare dig.
Jag behöver mer tid.
Jag trodde att det skulle stilla din omättliga amerikanska aptit.
Ja, vet du vad?
Välkommen till Amerika.
En agent sköts i huvudet i morse på nära håll.
Det var tråkigt att höra.
Ta den.
Kanske inget sammanträffande. ISIS brukar inte avrätta folk så där.
- Som om hen var utbildad av nån annan. - Som ett uppdragsmord?
Jag ska undersöka det.
Beskrivning av förövaren?
185 cm, mörkhårig, normalbyggd. Troligen medlem av cellen.
Du har 24 timmar på dig att ge mig påtagliga resultat.
Annars tar vi till konventionella förhörsmetoder för att få henne
- att berätta vad hon vet. - Det gör hon inte. Tyvärr.
Ni kan rycka loss alla naglar och bryta alla ben.
Hon skulle aldrig berätta något,
för hon tror att om hon gör det så dödar de hennes dotter.
Jag tror att jag kan få henne att ändra sig.
Jag beklagar, men jag är ert enda hopp.
24 timmar.
Uppgifterna om min far, var är de?
Jag glömde nästan.
Marcus Seabright. Intressant man, din pappa.
Inte lätt att vara så hemsk att de vill döda en.
Och det som hände i Marocko, var inte vad det såg ut som.
Det är det aldrig.
Du hade rätt.
Utmärkt martini.
Salut, Malik.
Jag är inte förvånad,
men jag fick veta om din mysiga relation med Max och amerikanerna.
Du får inte hantera en misstänkt terrorist i det här landet
utan att samarbeta med en fransk underrättelseagent.
Inte amerikansk. Fransk.
Hitta ett sätt att smyga ut när objektet är i säkerhet i kväll,
och möt mig vid vår bänk vid kanalen.
Och tack vare amerikanerna vet jag var ni bor.
De har buggat stället, och vi med.
Väx upp, Malik. Var inte svartsjuk. Vi ses i kväll.
Nu räcker det med rika amerikaner.
Jag ska ta med dig till det riktiga Paris, dit jag brukade gå förr.
Har du eld?
Allt är på plats.
ISTANBUL, TURKIET
Fartyget är på väg till Marseille för att möta dig och åka till USA.
Djinn Al Raqqa är kvar i Paris med den brittiska kvinnan.
- Men hon är aldrig ensam. - Jag känner till den brittiska kvinnan.
Hälsa alla att jag är tillbaka ombord i morgon kväll.
Sprängladdningen finns ombord
och snart avgår vi mot hamnen i USA.
HAMNEN I HAYDARPAŞA
Hälsa alla att jag är tillbaka ombord i morgon kväll.
Sprängladdningen finns ombord och snart avgår vi mot hamnen i USA.
Hur fick vi det här?
Cesar planterade en bugg på ett ställe där personer av intresse möts
för att dricka te, och vi lyssnar. Och här är det.
Äntligen något som amerikanerna inte vet.
Han pratar om Djinn Al Raqqa.
Och ett fartyg som ska till USA med en sprängladdning ombord.
Vårt folk undersöker det här med Djinn.
Det finns en Djinn för varje veckodag. Varje dag har sin färg och sin ängel.
Jag tror att det är en cell som använder djinn-namnen som kodnamn.
Vi måste informera amerikanerna. Vänta.
Cesar avlyssnade samtal som tyder på att en amerikansk agent blev mördad i dag.
Vi försöker få veta vem agenten var,
vem mördaren var och vad han gjorde med kroppen.
- Så vi har tappat kontrollen över stan. - Så ta tillbaka kontrollen!
Jag ska träffa Imogen i kväll.
Vi har konkreta uppgifter om en stor terroristattack.
Låt mig prata med Imogen! Det är vår information.
Vi hade tur! Vi måste berätta!
Om vi berättar för amerikanerna tar de in kavalleriet!
Imogen får fram sanningen snabbare.
Ge mig i kväll.
Hoppas du träffa gamla vänner?
Nej, jag har bara inte varit här på flera år.
Jag går till baren.
Ditt hår...
Du klär dig som hon. Adilah, den här galenskapen måste upphöra.
Du kan inte göra det här. Kom med mig nu.
Du måste lita på mig.
Jag vet vem han är.
Dra åt helvete.
Det är inte som du tror.
Fan.
Kom!
Hoppa in.
24, Rue de l'Atlantique.
- Vad fan är det som pågår? - Jag...
- Visste du om det här? - Nej.
Fort! Hoppa ut!
Fan.
Kom!
Jag visste inte att det skulle hända. Jag lovar.
Jag visste inte att han skuggade oss.
En nackdel i mitt jobb är att jag måste ha att göra med folk som försöker döda mig,
men det här är fan extremt.
Varför skulle jag vilja döda dig? Du är den enda som hjälper mig.
Imogen, du vet att det inte stämmer.
Snälla!
Tänker du komma?
Ja.
Jag är så glad att du är okej.
Jag är okej nu.
Vi har fått nya uppgifter.
Det är ett fartyg som ska avgå till USA.
Det innehåller en bomb som ska detoneras i en amerikansk hamn.
Vi vet att det organiseras av en terroristcell.
De använder namn som är tagna ur något som heter Överraskningarnas bok.
Hon visade mig den boken i Istanbul.
Som om hon vill att jag ska komma på det.
Det kommer du att göra.
Jag fortsätter att hålla mig till objektet och lova beskydd åt henne och dottern
och koncentrera på att få henne
att berätta namnet på fartyget och vad det är för bomb ombord.
Du är nu en identifierad måltavla för dem.
Och amerikanerna förlorade en agent i morse.
Jag är orolig för dig.
Jag kan inte dra mig ur nu.
Jag börjar närma mig. Vi börjar närma oss.
Fan.
Jag önskar att du inte bodde i Michaels lägenhet.
Jag måste göra det här.
Det kommer att gå bra...
Men jag måste göra det här.
Jag vet.
Gå till trapphuset kl. 06.00.
TOPPHEMLIGT
BEVIS BEKRÄFTAT. MARCUS SEABRIGHT, DUBBELAGENT.
ÖVERLÄMNAT HEMLIGA DOKUMENT TILL RYSK AGENT
Översättning: Annie Nilsson