OSTROV GIBBS ANTARKTÍDA
VZDUCH: 2 °C/35 F MORE: –1,7 °C/29 F
Potápači vo vode.
Toto je zóna ohrozenia. Tu sa nachádzajú predátory.
Tuleň leopardí!
Prestaň. Nie. Žiadne hryzenie.
Nie. Teraz si tu musíme dávať pozor.
Ste pripravení?
Som Bertie. Filmovanie zvierat je mojou prácou.
To nevidíte každý deň.
A beriem to ozaj vážne!
Snažím sa filmovať tučniaky. A zmeškal som to.
To bolo tesné.
Chcem rozpovedať príbehy o divočine v rýchlo sa meniacom svete.
To znelo ako veľká prasklina!
Toto sú moje dobrodružstvá.
ANGLICKO
Takmer 15 000 km od môjho domova v Anglicku
je najchladnejší kontinent.
ANTARKTÍDA
Dorazili sme do Antarktídy!
Pozrite na ten obrovský múr z ľadových hôr na konci sveta.
Neverím!
Tieto mrazivé vody sú domovom rôznych výnimočných zvierat.
Chcem nafilmovať jedno z najväčších, ktoré kedy žili
na našej planéte…
je to ohromný vráskavec myšok.
Dvakrát také dlhé ako autobus, ťažké ako plné lietadlo,
presúvajú sa tisícky kilometrov po svetovom oceáne.
Lovenie ich dostalo za desaťročia komerčného lovu veľrýb na pokraj vyhynutia
a stále patria medzi zraniteľné druhy.
Ale za posledné roky vedci spozorovali
obrovské stretnutia vráskavcov myšok neďaleko vzdialeného ostrova v Antarktíde
a chcem nafilmovať najväčšie stretnutie v histórii
zhora i pod vodnou hladinou.
A určite na svojej ceste uvidíme aj iné úžasné živočíchy.
Antarktída je na filmovanie veľkou výzvou aj za tých najlepších podmienok.
Mrazivá ľadová voda, vytie vetra.
Stretnutie vráskavcov, ktoré hľadáme, nebýva
v peknom chránenom zálive v závetrí hory,
ale v najdrsnejšej časti oceánu na planéte.
V Južnom oceáne nie je úkryt, vietor dosahuje rýchlosť 110 km/h
a vlny dosahujú výšku vyše 20 metrov.
A pri teplote mora tesne nad bodom mrazu
by človek vo vode prežil minúty.
Je tu aj ďalší háčik.
Antarktická zima je za rohom,
takže každý deň tu bude viac chladu, tmy, búrok…
a nebezpečenstva.
Náš kapitán chce, aby sme tu boli 28 dní. Ani o deň viac.
OSTÁVA 28 DNÍ
Čas beží.
Kľúčom k nášmu úspechu je potrava.
Oceán je obrovský, no ak nájdeme ich potravu,
možno nájdeme aj vráskavce.
Tučniaky sú prvou významnou stopou.
Majú rovnakú potravu.
Nič nie je ako príchod do kolónie tučniakov.
Je to hotový útok na zmysly.
Je tu hluk a smrad… a toľko sa tu toho deje.
Tučniaky zbožňujú skaly!
Antarktída je zamrznutá a tučniaky potrebujú holé skaly na hniezdenie.
Na stavbu hniezd používajú skaly.
Aj tam je ich zopár, ktoré pobehujú po okolí…
a bežia späť k hniezdam s kameňmi.
Už ide, vezme odtiaľ kamienok…
A je to. Ten je pekný.
Späť k hniezdu.
Zatiaľ čo je naším cieľom nájsť vráskavce,
všetky tieto zvieratá, tučniaky čiapočkaté,
uškatce antarktické, pobehujúce
v tejto kolónii,
všetky budú spolu loviť v mori.
Antarktída je na filmovanie zvieracích obrov asi najlepšia,
no nestačí prísť a stlačiť nahrávanie.
Musíte zaplatiť cenu za vstup.
A to znamená prejsť jeden z najhrozivejších úsekov
vôd na Zemi medzi Južnou Amerikou a Antarktídou,
Drakov prieliv.
PRED 5 DŇAMI
Úsek asi 800 kilometrov rozbúreného a nepredvídateľného oceánu.
Nespočetne veľa lodí väčších než naša sa stratilo
v týchto vodách bez stopy.
Pre kapitána Bena Wallisa sú aj najľahšie úkony
život ohrozujúce.
Musel vymeniť žiarovku na sťažni.
Najhoršie na tom všetkom je, že veľký pohyb dolu
na úrovni lode
je ešte väčší na vrchole sťažňa!
Nikto, kto v takýchto vlnách a pri teplote mora
tesne nad bodom mrazu padne cez palubu,
proste neprežije.
Nie je dosť času otočiť loď,
vrátiť sa a nájsť ho.
Hej!
- V pohode? - Ako nová.
Preplavujeme už niekoľko dní a necítim sa dobre.
Ale povedal som si, že by mohol byť vhodný čas na prehliadku lode…
Dobre, poďme sem. Tu je jedna z chlapčenských izieb.
V pohode, chalani?
Tu máme Tash, ktorá… má veľmi dôležitú prácu.
Má na starosti celý kamerový záznam.
- Sťahovanie funguje? - Skvelo.
Tu musím jemnejšie, lebo Will sa cíti
trošku zle. Ako ti je, kamoš?
Nie… nie dobre. Dobre, necháme ho tak.
A… Je tam nejaký pohyb!
Chudák.
DRAKOV PRIELIV ANTARKTÍDA
Po štyroch dňoch na mori prvý raz zazrieme
Antarktídu. Sloní ostrov.
A za odmenu dostávame znamenie, že sme na správnom mieste.
Ten obor je vráskavec myšok. Náš prvý.
A na zviera, ktoré je také obrovské,
na hladine neukazuje veľa zo svojho tela,
takže tam vyšlem dron, nech máme lepší pohľad. Super.
Táto krásavica je vráskavec myšok južný.
A tieto 25-metrové obry sa môžu dožiť 90 rokov.
Sú obrovské.
Veľká samica môže mať viac než 80 ton, čo je asi 16 slonov afrických.
Dokážu byť rýchle. Vráskavce myšok majú tvar
ako torpédo, sú aerodynamické.
Môžu dosiahnuť rýchlosť 40 km/h.
Vráskavce v Antarktíde majú krásne žlto-oranžové sfarbenie,
vyzerajú trochu špinavo. A to sú rozsievky.
Malé mikroskopické organizmy žijúce na koži veľrýb.
Jedným z najväčších zločinov proti prírode človek
zabil trištvrte milióna vráskavcov myšok, skôr než komerčný lov veľrýb
v roku 1986 zakázali.
Zdá sa, že ich počty z pokraja vyhynutia opäť stúpajú,
a preto sme teraz tu.
OSTÁVA 24 DNÍ
Najprv musíme nájsť bezpečné miesto na kotvenie. To sa ľahšie povie, než robí.
Sloní ostrov je úplne vystavený zúrivým búrkam
Južného oceánu.
Netrvalo dlho, kým sme okúsili, čo tu môžeme čakať
od počasia.
Na začiatku som vravel, že ideme nakrúcať na najdrsnejšie miesto sveta,
ale až teraz, keď sme tu,
si to ozaj začínam uvedomovať! Takto nemôžeme nič robiť.
Budeme sa musieť len držať tohto kotviska,
kým búrka nepominie.
Zatiaľ nejdeme nikam.
Aby sme mali šancu nájsť vráskavce, musíme na to ísť vedecky
a predpovedať, kde by mohli nájsť potravu.
A s tým nám pomôže tá správna osoba,
Leigh Hickmott, popredný odborník na veľryby.
Kde budú podľa teba naše hlavné oblasti?
Vidíme, kde sa približujú izobaty,
to naznačuje, že voda prechádza z veľmi hlbokej
do plytkej vody rýchlo.
ODBORNÍK NA VEĽRYBY
A na tie oblasti sa zameriame.
Podľa Leigha máme najväčšiu šancu na úspech tu,
severozápadne od ostrova, kde morské dno náhle klesá o stovky metrov
a vytvára pod vodou strmý útes.
Hlboké oceánske prúdy narážajú
do tohto útesu a sú vytláčané dohora,
čím vynášajú živiny lákajúce malé tvory,
ktoré lákajú väčšie tvory, ktoré lákajú… chápete.
OSTÁVA 22 DNÍ
Po dvoch dňoch kotvenia búrka prešla a neviem sa dočkať, kedy vyjdem von.
Musíme skúsiť svoj plán a nájsť vráskavce v oblasti,
ktorú nazývame Severozápadný roh.
Fíha, je to tu. Neviem. Dnes by sa to mohlo podariť.
Kotva je hore, vyrážame.
Vyzerá byť veterno, ale musíme to skúsiť.
Podmienky sa menia každých päť minút.
Dúfajme, že tam budú.
Ale len čo sme na mori, narážame na vysoké vlny.
More nie je vôbec pokojné, ostali veľké vlny.
Jedna výzva je nájsť pri takýchto vlnách vráskavce,
ale navyše môcť spustiť na vodu malý čln
na potápanie a púšťanie dronov
je… To bude skutočná výzva.
Musíme sa spoľahnúť, že nás GPS a akustický merač hĺbky dostanú na miesto.
Sledujeme akustický merač hĺbky,
a keď sme sa vzďaľovali od pobrežia,
hĺbka klesala pomaly.
A potom odrazu za posledné minúty
začala klesať prudko,
takže sme museli naraziť na obrovský podvodný útes.
Je čas zistiť, či je naša teória
o mieste potravy vráskavcov dobrá.
Priamo tam.
Jednoznačne sa tu toho veľa deje,
lieta tu veľa vtákov, albatrosov, fulmariek tenkozobých.
- Vidíme… - Vráskavce!
Tam je vráskavec.
Tam je ďalšie vyfúknutie. Pekne.
Objavujú sa veľryby. Naše prvé veľryby.
Dve.
Áno, veľký výpad.
Fíha.
Videli sme veľa malých samostatných vyfukovaní
a potom je pred nami zrazu aspoň 10 veľrýb.
Leigh, čo myslíš?
Pozrite na všetky tie vyfúknutia!
Vidieť to je úľava.
Je to tu!
Asi sme na správnom mieste, ale aby sme to nafilmovali poriadne,
chcem použiť špecializované kamery…
a to sa zjavne teraz nedá.
Sú zlé podmienky.
Takže asi nebudem môcť ísť do vody,
nebudem letieť s dronom.
Ale určite sme našli to miesto…
len musí spolupracovať počasie.
Ale počasie nespolupracuje.
Naráža do nás vietor rýchlosťou 65 km/h a vysokánske vlny.
Podmienky sa úplne menia každých pár hodín…
a zhoršujú sa v priebehu minút.
Sme nútení bežať do úkrytu.
Cítim obrovské sklamanie po takom veľkom adrenalíne.
Keď nakrúcate v divokej prírode,
nikdy neviete, či budú zvieratá robiť to, čo chcete,
ale tu sme videli, že robili presne to, čo chceme!
Viete, dnes malo byť dobré počasie,
ale opäť sa tak rýchlo zhoršilo, že musíme utekať a čakať na ďalšiu príležitosť.
Hviezdy nám budú musieť veľmi priať,
aby sme vôbec dostali šancu to skúsiť.
Ďalšia búrka príde podľa predpovede v noci,
takže unikáme na juh na malý ostrov Gibbs,
kde je podľa kapitána bezpečné zakotviť.
OSTROV GIBBS
Musíme sa ukryť a počkať na správne podmienky
na hľadanie vráskavcov.
Prešli sme len za roh a našli sme obrovskú kolóniu
tučniakov čiapočkatých po celej tejto strane hory.
Je tam veľa plavcov veľkých, čo sú veľké, dravé,
zdochlinožravé vtáky, rozoberajúcich zopár tučniakov,
takže tu budú asi aj iné predátory.
Mohlo by tu byť dobré miesto, aby sme zistili, čo sa deje.
Smerujem na pevninu preskúmať túto nečakanú kolóniu.
Ich prítomnosť by mohla byť stopa, ktorá nás nasmeruje k veľrybám.
Tučniaky čiapočkaté dostali meno podľa čierneho pruhu,
ktorý prechádza popod ich bradu, a niekedy sa nazývajú aj
stonebreaker penguins pre ich prenikavý škrekot.
Sú to spoločenské vtáky kolísavo kráčajúce brehmi v obrovskom počte za hniezdením.
V jednej kolónii sa zaznamenal viac než milión množiacich sa párov.
Idú až do extrémov, aby založili hniezdo s výhľadom.
Je tu ozaj veľa tučniakov!
Za každým hrebeňom, ktorý prejdeme, za každým rohom
je viac a viac tučniakov čiapočkatých.
Musia tu byť desaťtisíce vtákov.
To len dokazuje, koľko musí byť potravy
v tom oceáne, aby uživila všetky hladné krky.
Na pevnine nie je pre tučniaky potrava, takže sa každé ráno zoradia
ako tisíce dochádzajúcich v dopravnej špičke, aby vyrazili do vody.
Je to úžasný pohľad, takže sa rozložím dole pri brehu.
Ale musíme si dávať pozor na ostatných miestnych.
Na súši nemajú žiadne prirodzené predátory a takmer žiaden ľudský kontakt,
tieto uškatce antarktické nikdy nenadobudli strach z ľudí.
Dobre, dobre, hej!
Už si dosť blízko. Choď ďalej.
Tie sú nezbedné. Ustúp!
Musíme im pripomenúť, že nie sme žuvacia hračka.
Pokračuj. Len choď. A zvyčajne sú celkom poslušné.
Keď sa tučniaky čiapočkaté dostanú hlbšie do vody,
lovia rovnakú potravu ako vráskavce.
Krily sú drobné kôrovce podobné garnátom, ktorých sú tam milióny.
Aby krily ulovili, z nemotorných knísavých nelietavých vtákov sa tučniaky zmenia…
na torpédových podvodných nindžov.
Povedal som, že sme prišli nakrúcať
veľké stretnutie veľrýb, ale všetky tieto tučniaky
a uškatce hrajú takisto veľkú úlohu
vo veľkom výjave kŕmenia…
a tiež mám proste rád tučniaky.
Z dronu je rozsah tohto hromadného odchodu neuveriteľný.
Tieto malé tučniaky majú ťažký život.
Pozrite na tohto.
Musí každé ráno prekonať rad prekážok,
aby sa dostal do vody.
A to je len začiatok.
Zdajú sa byť nervózne, že idú do vody. Predátory môžu byť v plytčine pri skalách.
Nikto nechce urobiť prvý krok.
Klasické správanie koristi. Spolu sú v bezpečí.
Vyzerá to… že pôjdu! Už idú.
Sledovali sme, ako idú do vody,
zdali sa byť veľmi nervózne a tu je dôvod. Videli sme veľkú hlavu tuleňa leopardieho.
Bol niekde tam.
Ukrýva sa za skalami, čaká, kým tučniaky
skočia do vody, a potom jedného uchmatne.
Tuleň leopardí využije to,
že tučniaky skáču do vody.
Je tam veľa vĺn a veľa peny.
Na svoju veľkosť sú vo vode mimoriadne obratné.
Veľká hlava, oči a veľké silné čeľuste a zuby.
Táto dospelá samica nám predvádza hrozivú ukážku schopností,
ktoré z nej robia vražedného lovca.
Mlátenie korisťou vyzerá kruto,
ale nemajú pílkovité zuby ako žralok,
toto je jediný spôsob, ako môžu rozobrať svoju potravu
na kusy dosť malé na prehltnutie.
Počasie sa zhoršuje,
ale lov tuleňa leopardieho si nemôžeme nechať ujsť.
Je čas obliecť sa a postaviť sa prvý raz mrazivým vodám.
Príprava na nakrúcanie pod vodou tu nie je veľmi zábava,
je pri tom dosť zima. Ale myslím, že to bude stáť za to.
Teraz najchladnejšia časť.
Rýchlo, rýchlo.
Používam mokrý neoprén…
na pohyb je lepší než suchý oblek.
No aj najhrubší mokrý neoprén prepúšťa vodu.
Ľadovú vodu.
Ešte som sa nepotápal v Antarktíde, trochu sa obávam, aký bude prvý kontakt.
Máš to?
Je to trochu znepokojivé. Voda má mínus jeden stupeň Celzia,
asi 30 stupňov Fahrenheita.
Snažím sa upokojiť tým,
že ľudia nie sú prirodzenou korisťou tuleňa leopardieho.
Tiež si uvedomujem, že by nás mohla veľmi ľahko zabiť,
keby chcela.
V 2003 vo vodách Antarktídy vedca stiahol pod vodu, uhryzol a utopil tuleň leopardí.
V tejto zime mám asi 20 minút potápania, kým moja teplota
začne klesať nebezpečne nízko. Musím pracovať rýchlo.
Toto je zóna ohrozenia tučniakov. Na tomto mieste
zoskočia zo skál do mora.
Skáču zo skál vysokou rýchlosťou, aby sa uistili,
že prekonajú túto zónu čo najrýchlejšie.
Tuleň leopardí.
Toto tam…
je najhoršia nočná mora tučniakov.
Fíha.
Tulene leopardie môžu byť dvakrát také ťažké ako samec leva…
ale to vyzerá skôr ako drak.
Je obrovská.
Prestaň!
Tá je akási odvážna.
Musíme si tu dávať pozor.
Sme v poriadku, ale nesmieme ju nechať, aby si dovoľovala.
Vracia sa.
Nie! Žiadne hryzenie.
Prosím, nepoškrab moje krásne sklíčko.
Otváraním papule a hryzením sa nás nesnaží zožrať,
len sa snaží zistiť, čo sme,
lebo sme pre ňu úplne neznámi.
Asi ešte nikdy nevidela človeka.
Je prefíkaná.
Vie presne, ktorým smerom sa pozeráme,
a vždy sa objaví za nami.
Vidíte, ako sa objaví a zmizne vo vlnách.
Používa vlny a skaly ako úkryt.
Dobre, to už bolo príliš.
Ignoruje tučniaky a nám venuje až príliš veľa pozornosti.
Dan, je čas sa vynoriť.
Vďaka, kamoš.
To bolo divoké!
Využíva prirodzené sfarbenie pri skalách…
PODMORSKÝ KAMERAMAN
…a v prevzdušnenej vode a tučniaky ju nevidia, kým nie je neskoro.
Je na správnom mieste a asi preto
si k nám dovoľovala, lebo je to jej hlavné miesto na lov,
bráni ho pred inými tuleňmi leopardími.
Takže už chcela pokračovať v love
a bol čas odísť.
Bola to správna chvíľa.
- Súhlasím. - Bolo to už trochu: „No dobre.“
Pre tučniaky, ktoré sa dostanú cez zónu smrti,
sa šance výrazne zlepšia.
Ich rýchlosť a obratnosť im dávajú vo vode výhodu…
A potom môžu smerovať od pobrežia a loviť húfy krilov,
ktoré nakŕmia ich aj ich mláďatá.
OSTÁVA 18 DNÍ
Musíme sa vrátiť k pátraniu po tých istých húfoch krilov.
No v Severozápadnom rohu počasie stále nespolupracuje.
Vietor mení smer, čo znamená, že musíme pokračovať v hľadaní
nových kotvísk, ak chceme v noci bezpečne spať.
Fíha!
Veľrybie kosti.
Často zabúdam, že Antarktída
bola miestom jedného z najväčších masakrov,
ak nie najväčšieho masakru, v dejinách. Milióny veľrýb boli zabité
kvôli veľrybiemu tuku na výrobu margarínu a mydla.
Toto musí byť čeľustná kosť.
Obrovská!
Často ma zarmúti, ako zle sme sa my ľudia ako druh správali,
ale od zákazu komerčného lovu veľrýb
v 80. rokoch tu veľryby začali
svoj veľkolepý návrat a existujú správy,
že počet veľrýb pri tomto pobreží je väčší než za desiatky rokov,
a preto sme tu. To hľadáme.
Po videní tých kostí som ešte odhodlanejší
vypátrať to stretnutie,
aby sme zistili, či sa vráskavec myšok skutočne vracia.
OSTÁVA 14 DNÍ
Dochádza nám čas.
Ale more je pokojnejšie, nebo čistejšie… aspoň trochu
a našli sme vráskavce myšok.
Nie skupinu, ako sme chceli, ale dosť veľkú, aby veľrybí biológ Leigh
umiestnil nejaké označenia.
Tie mu pomôžu pochopiť ich správanie
a dúfam, že nás privedú k hostine.
Dáta, ktoré zbierame, sú celkom nové.
Chceme vedieť, kam idú,
keď odtiaľto odídu.
Akými trasami migrujú? Kam chodia rodiť?
Budem robiť identifikačné fotografie, zisťovať, či majú nejaké jedinečné
rozpoznateľné znaky na chrbte alebo chrbtovej plutve.
Dave, si pripravený?
Proces označovania má veľmi striktné pravidlá,
aby sme veľrybám nespôsobili stres.
Jemne.
Približuje sa pekne a pomaly, jemne, aby si bol istý,
že zviera je pokojné a uvoľnené, aby mohol presne streliť.
Označenia sú pre tieto veľké zvieratá neškodné,
ale aj tak žasnem nad Leighovou sebakontrolou.
Nevystrelí šípku, až kým nemá dokonalý výstrel.
Potrebovali sme trochu viac plutvy.
To bolo ozaj tesné.
- To bolo veľmi tesné. - Čakal som, že vystrelíš.
To je ono.
Je to omnoho zložitejšie, než som si myslel.
Poďme bližšie.
Titánová šípka so satelitným označením
musí zasiahnuť spodnú časť plutvy a nie telo,
aby bola šanca, že tam ostane pri ponore.
To je ono, bližšie.
Áno! Označená. Skvelé, všetkým pekne ďakujem.
Označenie by malo začať vysielať pravidelné prenosy
o pohybe Leighovmu kolegovi v Nemecku.
Keď sa dostaneme k tým údajom, dúfam, že nás privedú do cieľa.
Označená.
Ale počas nasledujúcich dní…
OSTÁVA 10 DNÍ
…sa podmienky zhoršujú.
OSTÁVA 7 DNÍ
OSTÁVAJÚ 4 DNI
Dni ubiehajú, prikrádajú sa vážne pochybnosti.
OSTÁVAJÚ 3 DNI
Nemáme tu veľa šťastia, kazí nám to
deň za dňom šialený vietor, dážď, sneh.
Ťažko uveriť, že to tu bude dosť pokojné na nakrúcanie.
Napätie stúpa.
Ale ešte máme iskričku nádeje.
Jedno z Leighových satelitných označení hlási množstvo aktivity
blízko nášho kotviska.
OSTÁVAJÚ 2 DNI
Vytiahli sme kotvu a prvýkrát po niekoľkých dňoch
je jasno, nie je hmla, nefúka príliš vietor,
sú na to podmienky.
A priamo na horizonte
vidím vystreľovanie konfiet ako na párty.
Vyzerajú ako malé páliace kanóny,
ale vieme, že to kanóny nie sú.
Takže štartujeme plnou parou tým smerom.
To je ono, najlepšia šanca, akú máme.
Všetka tá príprava, hľadanie, všetko sa ukáže teraz.
Najstresujúcejšia chvíľa.
Neviem, koľko mesiacov, či dokonca rokov,
som myslel na túto chvíľu.
Napätie stúpa. Poďme!
Neuveriteľné. Vyzeralo to ako veľa veľrýb
pri pohľade z hladiny.
Ale teraz som nad nimi. Ten rozmer je…
ohromujúci. Veľryby sú všade.
Ich vyfukovania ožaruje slnko
a Sloní ostrov v pozadí.
Musíme od nich udržať čln v bezpečnej vzdialenosti,
ale pomocou dronu sa môžem dostať priamo doprostred
a odhaliť tú výnimočnú techniku kŕmenia.
Sú vedľa seba, chystajú výpad,
zrýchľujú, veľký záber chvostom.
To je úžasné!
Práve teraz cedia. Na hornej strane čeľuste
majú veľké kosticové hrebene, pláty podobné štetinám,
tvorené keratínom ako naše nechty alebo vlasy.
Využívajú elastickosť obrovskej papule
a svoj obrovský jazyk na vytlačenie vody
cez tie kosticové pláty slúžiace ako cedidlo, ktoré zachytáva krily.
To je určite jedna z najvýnimočnejších adaptácií.
Zmeniť sa zo… štíhleho aerodynamického raketového tvaru
na obrovský balón v priebehu sekúnd.
Ale nie!
Je tam vráskavec dlhoplutvý.
Vidíte to podľa veľkých prsných plutiev
a vráskavec myšok ich má oveľa menšie.
Myslel som si, že vráskavec dlhoplutvý je mláďa, ale nie je.
Je dorastený, len vráskavec myšok
je o dosť väčší.
Vidíte albatrosy a vráskavce a tučniaky a tulene
zabávajúce sa na obrovitánskej párty.
Vidieť tento veľrybí výjav cez dron je jedna vec.
Je to veľkolepé, vidíte tú veľkosť,
ale ste od toho ďaleko.
Aby sme ozaj zistili, čo sa deje,
musíme sa namočiť.
Počasie na hladine sa zlepšilo,
ale more prakticky mrzne a vlny sa zhoršujú.
Opatrne.
Pod vodou do nás budú narážať silné prúdy
valiace sa z hlbín.
Toto je najnebezpečnejší okamih celej misie.
Toto je skutočné potápanie.
Otvorený oceán, vlny,
musíme byť opatrní.
Stratiť sa je tu veľké nebezpečenstvo, takže Calum…
bude označovať moju a Danovu polohu.
Preto má hlúpu oranžovú čiapku,
aby ho ľahko zazreli.
- Trochu kruté. - A… kruté, ale pravda.
Vráskavce sú veľké, inteligentné zvieratá, ale budú zaujaté kŕmením.
Musíme byť v strehu.
Vráskavce myšok sú chránené a pravidlá priblíženia sa k nim sú prísne.
Musíme sa dostať do správnej polohy a nechať prísť ich k nám.
To však nie je ľahké, keď sa pohybujú tak rýchlo a potápajú tak hlboko.
Potápači sú vo vode.
Pod vodou sa oceán zdá byť ešte rozľahlejší a prázdnejší.
Treba sledovať stopy, aby bola šanca, že nájdete správne miesto.
A hádajte, kto nám ukáže správny smer.
Naši priatelia tučniaky čiapočkaté sú odborníci na krily.
Pod nami je obrovský húf zriedkavých nototénií mramorovaných
vynárajúcich sa z hlbín na párty.
A potom sa to zas začne hemžiť krilmi.
Zhora vyzerajú byť dosť veľké, no pod vodou sú vráskavce myšok
jednoducho ohromné.
Po takom dlhom hľadaní
nemôžem uveriť, že som vedľa jedného z nich.
Cítim pokoru, keď si predstavím, že dokážu žiť 90 rokov
a tento vráskavec možno žil aj v časoch lovenia veľrýb,
keď jeho druh masakrovali ľudia…
No necítim nepriateľstvo…
len zvedavosť.
Pri výpadoch počas kŕmenia veľryba zachytí objem vody a krily
veľkosti školského autobusu.
Na chvíľu zdvojnásobí svoju veľkosť.
Vráskavec myšok dokáže zachytiť 10 000 krilov na jediný hlt
a zhltnúť až dve tony za deň.
Potrebujú obrovské množstvo energie, aby poháňali také veľké telo.
To bolo úžasné. Z ničoho nič sa obrovský vráskavec myšok…
zjavne sa práve nakŕmil, prehnal sa okolo mňa
s úplne nafúknutou tlamou. Videl som, aká je veľká.
Plával okolo mňa a pomyslel som si:
„Už musí prísť chvost, už musí.“
A trvalo večnosť, kým preplával.
Tie vráskavce vyzerajú byť veľké z člnu,
takisto z dronu, ale je to úplne iné,
keď sú zopár metrov od vás, úplne nafúknuté…
Najvtipnejšie bolo, keď som sa pozrel hore, nech vidím, kde je Calum,
a vidím, že sú okolo neho plavce veľké a albatrosy,
ktoré predpokladajú, že je niečo mŕtve, čo môžu na hladine zožrať.
Ja som sa nezabával.
V priebehu poobedia na náš údiv
počet ešte narastal.
Ďakujem, kamoš.
Nikdy som nevidel na obrazovke nič také úžasné.
Na každého vráskavca na hladine
musia byť aspoň tri ďalšie pod ním.
Je ťažké pochopiť, že sme zabili 750 000 vráskavcov myšok,
čo priviedlo druh na pokraj vyhynutia.
Uvedomenie si toho robí tento pohľad ešte silnejším.
A dôležité je, že nový výskum ukazuje
nevyhnutnú úlohu týchto obrov v zachytávaní a recyklovaní uhlíka.
Prosperujúca populácia veľrýb prináša obrovské benefity
nielen týmto ďalekým vodám, ale aj celej planéte.
Z týchto záberov vedci odhadujú, že viac než 300 vráskavcov
sa kŕmilo na tomto stretnutí.
To je najväčšie stretnutie vráskavcov myšok, ktoré bolo nakrútené.
Celé je to dosť dojímavé, lebo viem, že mám veľké šťastie,
cestujem po svete a filmujem úžasné výjavy z divočiny,
ale kamkoľvek teraz idem, zdá sa, že život v divočine čelí ťažkostiam,
ale toto miesto je iné. Veď sa naň pozrite…
Toto sa stane, keď sa o voľnú prírodu staráte,
keď jej dáte šancu. Vráti sa v neuveriteľnej sile.
Na tento deň tak skoro nezabudnem.
DOPLNENIE…
Pred našou expedíciou nikto presne nevedel,
kam vráskavce myšok smerovali po kŕmení vo vodách Antarktídy.
Ale vráskavce označené v tomto filme zaznamenávali migráciu
pri západnom pobreží Južnej Ameriky prvý raz.
Môžu sa tam rozmnožovať?
Označenia, žiaľ, prestali prenášať
a toto ostáva záhadou, až kým neprebehne ďalší výskum.
Preklad titulkov: Zuzana Jánošíková