Cred că e cea mai toridă zi de până acum. E crunt.
Am transpirat teribil și miros îngrozitor.
Din păcate, leii au ales singurul loc cu umbră
de pe toată câmpia. Așa că trebuie să stăm în soare.
În ciuda așteptării, nu uitați,
dacă era ușor de văzut și de filmat,
nu mai avea același farmec când lucrurile se întâmplă, în sfârșit.
Cât despre camarazii mei… toată lumea doarme buștean.
Băieți, s-au trezi leii! S-au trezit…
Ești gata?
Eu sunt Bertie și filmez animale. E meseria mea.
Nu vezi asta în fiecare zi.
Și îmi iau treaba în serios.
Încerc să filmez pinguini.
Și i-am ratat!
A fost la mustață.
Vreau să spun poveștile naturii sălbatice, într-o lume care se schimbă rapid.
Cred că s-a spart gheața!
Acestea sunt aventurile mele.
AVENTURILE EPICE ALE LUI BERTIE GREGORY
Călătoresc de acasă, din Anglia, către Parcul Național South Luangwa,
chiar în inima Zambiei.
Este una dintre ultimele mari fortărețe ale leilor din Africa.
Și am pornit la drum!
Soarele abia se ridică deasupra liniei orizontului.
Ne îndreptăm către Râul Luangwa, care sperăm
să fie scena unei bătălii crâncene între doi gladiatori.
Aici locuiesc peste 30 de grupuri de lei și mii de bivoli.
Ceea ce mă entuziasmează și mă neliniștește, în același timp,
este că animalele nu citesc scenariul, așa că habar n-am ce ne așteaptă.
Și, de parcă nu era de ajuns, e și o cursă contracronometru.
Am doar 30 de zile la dispoziție.
30 DE ZILE
Au fost necesare multe planuri și pregătiri să ajungem până aici,
dar acum avem o lună să găsim și să filmăm leii.
Să trecem la treabă!
Am o echipă de nădejde alături
și, până acum, se pare că ne-am ales perioada perfectă.
Nu a plouat de șase luni aici,
așa că râul este singura speranță a leilor și a bivolilor însetați.
Tot ce trebuie să facem este să găsim un loc unde se întâlnesc.
Drona aceasta va fi observatorul meu aerian.
E minunată pentru filmări și ne poate ajuta
să studiem râul, fără să deranjăm animalele.
N-am găsit nici lei, nici bivoli,
dar am găsit o grămadă de alte lucruri.
Sunt o sumedenie de antilope impala, elefanți
și toți vin la râu să se adape.
În această perioadă, pentru toate aceste animale,
viața se învârte în jurul acestui râu.
E ca un magnet uriaș. Este singura sursă de apă.
Dar sezonul ploios se apropie și, odată cu revenirea precipitațiilor,
animalele nu vor mai fi nevoite să vină până la râu.
Trebuie să găsim leii și bivolii cât râul este punctul central de interes.
Râul se întinde pe aproape 200 de km doar în acest parc.
Voi alege întâi o zonă de opt kilometri în care să caut.
Trebuie să aibă multe plaje mari, unde bivolii să se poată adăpa
și copaci, printre care să se poată ascunde leii.
Dar teritoriul acesta este ostil și pare decis să ne strice planurile.
Mai întâi spinii…
Am făcut pană. Schimbăm cauciucul
cât de repede putem. Am folosit „noi” ca plural regal.
Kevin face tot, eu doar privesc.
28 DE ZILE RĂMASE
Apoi, insectele.
Avem o problemă „mieroasă”. Vreți să beți ceva?
Și nu sunt orice albine,
ci albine ucigașe africane.
Nu ajută nici că sunt ușor de distras.
26 DE ZILE RĂMASE
E important să nu uiți să privești în sus.
Leii nu sunt singurele feline mari de aici. Priviți acest leopard.
Cu surprize oriunde te-ai întoarce.
Atenție, hipopotami în trafic!
24 DE ZILE RĂMASE
Căutarea leilor durează mult mai mult decât credeam.
Dar găsim indicii.
E un semn bun. Niște urme de lei.
Vezi urmele mari și late de hipopotam și apoi…
Unde să vă arăt? Uitați.
Asta e bună. O urmă clară de leu chiar aici.
Se văd degetele și pernuța din spate
și se duc în partea aceea.
Suntem în locul potrivit, direcția e bună,
trebuie să ne urcăm în mașină și să pornim rapid pe urmele lor.
Urmele acelea de leu mi-au dat speranțe.
Căutăm un grup suficient de mare pentru a ataca bivoli.
După șase zile de căutări, am tras lozul cel mare.
Ce de lei!
Cred că am găsit grupul pe care-l căutam!
Stau la umbra copacului.
Cel puțin unul dintre ei nu este încă adult,
dar avem și multe femele masive, în plină formă pentru vânătoare.
Arată ca niște luptători istoviți.
Cu cât privesc mai atent, le pot observa caracteristicile și particularitățile.
Pe războinica din mijloc, cu o cicatrice lângă gură,
o voi numi Buzata. Pariez că s-a răfuit cu niște bivoli.
Ați auzit asta?
Mai e un leu acolo, îl aud stringându-i pe ceilalți.
Și fac asta doar dacă au pui sau pentru a găsi alți membri ai grupului.
Uite-i!
Să nu vă mișcați.
Sunt absolut adorabili!
Se vede că ceilalți membrii ai grupului se întreabă:
„Ce-or mai fi și ăia?” Pentru Buzata nu e o noutate.
Cred că e mătușa puilor. Și cu încă trei guri de hrănit,
familia aceasta are motive întemeiate să vâneze bivoli.
Îmi este greu să mă desprind de ei,
dar trebuie să testăm echipamentul și să ne finalizăm planul.
Simt că se apropie ploile, deci nu e timp de pierdut.
O să fac echipă cu Sam, celălalt cameraman,
și o să-mi testez ideile.
Când vânează, leii lucrează în echipă. Va trebui să facem și noi la fel.
Pentru a surprinde acțiunea, trebuie să filmăm
din mai multe unghiuri, ca la un meci transmis în direct.
Camera lui Sam are o funcție de stabilizare avansată incredibilă,
așa că poate filma o vânătoare din mers, pe teren accidentat.
- Grozav loc! E ca o scenă. - Da.
Uite.
Vom face echipă într-un mod cu totul nou,
iar arma mea secretă este drona.
Să înceapă spectacolul!
E unul dintre cele mai dificile pilotaje pe care le-am făcut vreodată.
Dar drona e silențioasă și mult mai agilă decât mașinile noastre de două tone.
Cât de departe sunt, Bert?
Sunt dincolo de valea aia.
Noi mergem pe-aici, voi, pe-acolo.
Cu leii în mișcare, este un antrenament grozav.
E o zonă în care e greu să pilotezi drona,
dar arată minunat!
Sam e acolo, merge alături de ei,
filmează și copacii pe lângă care trece.
Uite-o pe Buzata. E o felină puternică!
Și are ajutoare de nădejde.
Bine, am surprins unul, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
Sunt multe guri de hrănit.
Cred că de aceea vânează bivoli,
nu animale mai mici.
Au nevoie de multă hrană pentru un grup atât de mare.
Dar sunt… absolut impresionanți.
Am găsit grupul perfect. E timpul să ne cântărim opțiunile.
Leii au un crâng răcoros de abanoși în care să se ascundă,
cu vedere clară către râu, să-și poată lua cu asalt prada însetată.
Dar nu am găsit încă bivolii.
Este o zonă la nord de-aici pe care nu am cercetat-o încă
și pare promițătoare. Aceasta este următoarea noastră destinație.
20 DE ZILE RĂMASE
Sunteți pregătiți?
Da, dar despre George nu știu.
Arată… destul de bine.
E o turmă mare de bivoli.
Recepționat.
E peste așteptările mele.
O să ridic drona în aer,
să-mi dau seama cât de mare este turma.
Este uriașă!
Uitați-vă la asta, nu se mai opresc!
De sus, îi pot vedea cu totul altfel.
Sunt coordonați.
Există o ordine în ceea ce fac.
Și își protejează puii cei mai vulnerabili.
Chiar acolo, în mijloc.
În față sunt călăuzele, care ghidează turma.
Pariez că au văzut ceva ambuscade ale leilor la viața lor.
Când privești această mare de negru și de coarne,
nu te gândești la niște erbivore care se hrănesc doar cu iarbă,
ci, mai degrabă, la o armată mărșăluind către câmpul de bătălie.
Sunt masivi!
Cei mai mari masculi pot cântări aproape șapte sute de kilograme.
Dar sunt și suficient de puternici pentru a arunca
un leu adult la trei metri în aer.
De aceea am venit aici. Asta voiam să vedem. E celălalt gladiator al nostru.
Dacă suntem la locul potrivit, în momentul potrivit,
vom asista la o confruntare pe cinste!
Acum că am localizat și prădătorul și prada,
îmi pot concepe planul „de atac”.
Bivolii mai au încă opt kilometri până la leii din crângul de abanoși,
dar se îndreaptă în direcția potrivită.
Sunt șanse să se întâlnească.
Dar, pentru că leii vor dicta regulile jocului,
voi sta cu ei.
E timpul să ne jucăm… „de-a așteptarea”.
16 ZILE RĂMASE
Temperatura și umiditatea cresc cu fiecare zi.
Ploile sunt… pe drum.
Dacă cumva vin mai devreme, animalele nu vor mai trebui să vină la râu
și povestea s-a încheiat.
Cred că azi e cea mai toridă zi de până acum.
TEMPERATURĂ: 35° C
E crunt. Am transpirat teribil și miros îngrozitor.
Din păcate, leii au ales singurul loc cu umbră
de pe toată câmpia. Așa că trebuie să stăm în soare.
Dar, nu uitați, toată această așteptare
va da și mai mult farmec acțiunii dramatice ai cărei martori vom fi.
Dacă era la îndemână, dacă era ușor de văzut și de filmat,
nu mai avea același farmec când lucrurile se întâmplă, în sfârșit,
dacă se întâmplă.
Deocamdată, îmi e greu să cred
că se va întâmpla ceva.
Cât despre camarazii mei… toată lumea doarme buștean.
Dacă pe lei nu-i pot urni,
poate reușesc să dau deșteptarea restului echipei.
Băieți, s-au trezi leii! S-au trezit…
Recunosc, n-a fost prea frumos, dar, cel puțin, suntem pregătiți
să trecem la acțiune acum.
Oprește-te aici. Babuinul tocmai a dat alarma.
A văzut leii și le dă de veste tuturor.
Vine un grup de antilope impala.
Antilopa aceea i-a observat
și acum le avertizează pe celelalte.
E o nebunie! Antilopele au observat leii,
au dat semnalul de alarmă, dar, totuși, merg către ei.
Apa aceea le este atât de necesară,
încât sunt dispuse să meargă către niște lei pe care i-au și văzut.
Merg în continuare.
Leii o să le atace cu siguranță acum.
De ce nu le-au atacat?
Li se perindă prin față o grămadă de antilope.
Trec pe dronă.
Văd o mamă cu puiul.
Da, Buzata le-a observat.
Bine…
Nu a fost chiar vânătoarea epică de bivoli pentru care am venit,
dar am învățat multe.
Vedeam toate acele antilope
trecând prin fața lor și mă tot întrebam
de ce nu le atacă…
În clipa în care au apărut mama și puiul,
leii și-au identificat ținta.
Și n-a părut prea greu de prins.
Un pui de antilopă abia dacă e o gustare pentru aceste leoaice.
Cu siguranță vor vâna din nou în curând.
Este apă pe trei laturi ale dumbrăvii de abanoși. Aceasta este momeala lor.
Dar pare că le place partea asta.
Poate pentru că vânturile estice le poartă mirosul departe
de animalele ce vin la râu.
Leii și-au găsit o poziție perfectă pentru vânătoare.
Vor putea vedea toate animalele care vin aici să se adape.
Și par și foarte slabi.
Cred că toate condițiile sunt întrunite.
Vânătoarea de impala s-a terminat într-o clipită.
Când bivolii vor ajunge aici, lucrurile se vor mișca rapid.
Vom avea nevoie de toate avertizările posibile.
Trimit unii dintre cei mai iscusiți urmăritori din domeniu
să monitorizeze turma de bivoli.
Sunt la doar cinci kilometri de crângul de abanoși.
Nu ne putem îndepărta prea mult de lei.
În așteptarea unor informații noi, merg să văd ce mai fac puii.
Mama îi mută pentru ca mirosul lor să nu se acumuleze într-un singur loc.
Nu vrea ca inamici precum hienele să îi găsească.
Deși i-a adus aici ținându-i de ceafă,
acum par nerăbdători să exploreze singuri.
Pare că doar se distrează, dar joaca îi face mult mai puternici.
Provin dintr-o familie de vânători foarte ambițioși,
deci e și un antrenament foarte util.
Mama i-a adus până la râu.
O veste bună pentru noi,
pentru că e zona principală de vânătoare pentru bivoli.
Faptul că a adus puii aici
înseamnă că va fi noua bază a grupului.
Acum că am o zonă clară de supraveghere, pot cunoaște mai bine familia de lei.
12 ZILE RĂMASE
Lucrurile tocmai au devenit interesante… Au sosit și niște masculi.
Sunt mult mai mari și mai puternici decât femelele.
Din când în când, se întoarce și se uită fix la noi.
E de parcă ți-ar privi sufletul.
Forța familiei de lei va crește exponențial.
Nicio pradă nu este intangibilă.
Lucrurile ar putea deveni interesante.
Este o turmă de elefanți chiar lângă copacii de acolo.
În acest moment ocolesc, dar, dacă decid să vină la râu,
lucrurile ar putea deveni interesante.
Deocamdată, merg alene.
Au un pui cu ei.
Buzata pare calmă…
Dar puiul de elefant e cu siguranță o țintă.
Am mai văzut lei doborând elefanți. Este posibil.
S-au întors. Vin spre noi.
Pare furioasă. Sigur i-a văzut.
E greu să țin camera nemișcată, pentru că inima mi-a luat-o la galop.
Da, leii au priceput mesajul.
Se retrag.
Incredibil! E unul dintre masculi. Chiar și ei sunt fugăriți!
E interesantă dinamica de aici,
pentru că leii pot doborî
animale uriașe ca bivolii și chiar elefanții.
Se pare că aici, pe timp de zi, când e vorba de acces la apă,
elefanții fac legea.
Elefanții au alungat leii, dar nu cred că se vor îndepărta prea mult.
Mă îndrept spre unul dintre locurile lor preferate.
Am venit pe plajă, unde leii au petrecut
ultimele câteva zile, lângă râu, dar au plecat.
Exact când crezi că ai început să îi înțelegi,
că le știi rutina, te readuc cu picioarele pe pământ
și-ți zic: „N-ai nici cea mai vagă idee ce se petrece în mintea noastră”.
Așa că…
ne-am întors de unde am plecat.
Trebuie să îi găsim cât mai repede.
Pe radio, sunt anunțat că bivolii sunt aproape.
Vânătoarea poate avea loc oricând.
Dar când nu vor să fie găsiți, leii se pierd în peisaj.
Abia la apus am reușit să le dăm de urmă.
Ne pregăteam să plecăm când, dintr-odată, s-au reanimat.
Acum sunt în mișcare și arată incredibil!
Iat-o pe Buzata! E însoțită de întreaga familie.
Sunt gata de acțiune.
Cred că au adulmecat bivolii. Cu siguranță se îndreaptă spre râu.
Dacă s-ar fi întâmplat mai devreme, ar fi fost perfect.
Sunt supărat pentru că pare că au ieșit la vânătoare.
E frustrant că trebuie să plecăm. Din păcate, nu putem filma noaptea.
Simt cum timpul și șansele noastre de a filma o vânătoare se micșorează.
9 ZILE RĂMASE
În dimineața aceasta, perspectivele par și mai sumbre.
Am găsit leii, dar au ucis deja un animal.
Bănuim că e un bivol, așa că e prea târziu.
Dar asta nu e tot. Echipa lui Sam a găsit un al doilea animal ucis.
E bine pentru lei, pentru că se pot hrăni.
Dar, nu doar că am ratat vânătoarea,
înseamnă și că de-acum vor fi sătui.
Așa că va trebui să așteptăm foarte mult până la următoarea.
Pentru strategia mea de filmare, grupul trebuie să fie înfometat,
dar, cu două animale ucise într-o noapte,
nu sunt șanse să mai vâneze azi.
În loc să îmi plâng de milă,
voi merge în josul râului, să aflu mai multe despre activitate de conservare.
Par invincibili, dar vânătoarea de trofee, pierderea habitatului, braconajul
au împins specia la limita dispariției.
Pentru a-i proteja, unii lei din acest parc
au montate dispozitive de monitorizare pentru a fi localizați prin satelit.
Este gata.
Două bipuri înseamnă că s-a conectat…
PROGRAMUL PENTRU CARNIVORE, ZAMBIA
…și ar trebui să funcționeze acum.
Thandi e coordonatoarea.
Faptul că putem localiza aceste animale ne permite să le și protejăm
de amenințări, cum ar fi capcanele,
care pot fi destul de periculoase sau chiar fatale.
După cum știi, sunt animale care trăiesc în grupuri.
Leul este însoțit și de ceilalți membri ai grupului.
Așadar, deși montăm acest dispozitiv pe un exemplar,
beneficiile se extind la întregul grup.
Mi-au permis să îl însoțesc pe dr. Mwamba Sichande,
ca să înțeleg importanța acestor dispozitive.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte. Ce de lei!
Mwamba și Henry încearcă să aleagă
leul pe care îl vor tranchiliza pentru a-i monta dispozitivul.
Mwamba a țintit grozav. A nimerit-o chiar deasupra umărului.
Cât durează să-și facă efectul tranchilizantul?
Între cinci și zece minute.
Dacă animalul este sedat pentru mult timp, crește riscul de complicații.
Echipa trebuie să se miște rapid.
Să filmezi animale de aproape e una…
- Mănuși. - Mănuși.
…dar nu m-am apropiat niciodată cât să am nevoie de mănuși.
Verificăm dacă zgarda e pusă bine.
Trebuie să îi țin capul, care nu e deloc ușor.
Colectând date, cum ar fi ADN-ul, cercetătorii
pot compara acest leu cu ceilalți cărora le-au montat dispozitivele.
Da, 102,1. Acestea sunt ghearele din față.
Vezi ce mare e aceasta?
- E cam așa de mare. - Da, e uriașă.
Dinții arată bine.
E destul de tânără și dinții arată încă bine, după cum vezi.
Au trecut cam 43-44 de minute de când am tranchilizat-o.
N-ar fi o idee bună să fim aici când se trezește.
Nu, chiar deloc.
Să pornim!
Zgărzile au salvat 47 de lei de capcane,
iar acești lei au făcut 217 pui.
Acum că adrenalina momentului începe să se risipească,
mă gândesc că, într-o lume perfectă,
n-ar trebui să punem zgărzi leilor.
Dar, într-o zi, zgarda i-ar putea salva viața acestei leoaice.
E un lucru foarte special.
Acum sunt și mai nerăbdător să dau de urma grupului nostru de lei.
Dacă ploile vin mai devreme, totul s-a terminat.
Sper ca leii să fi dormit destul și să fie din nou înfometați,
după marele ospăț.
6 ZILE RĂMASE
Leii au ieșit din nou la vânătoare. Au o țintă în vizor.
Și se îndreaptă către desișul acela.
Trebuie să le-o luăm înainte și să aflăm pe ce au pus ochii.
Negativ, merg pur și simplu.
Recepționat.
Vântul se întețește.
Leii au trecut din „modul de vânătoare” în „modul caută adăpost”.
Și-au pierdut ținta sau ce vânau.
Și cred că vor căuta un copac mare sub care să se așeze,
ceea ce cred că vom face și noi.
Aplicațiile meteo nu funcționează prea bine aici,
așa că lansez drona pentru informații în timp real.
Da, văd perdeaua de ploaie.
Aduc drona înapoi. E înfricoșător.
Sunt obișnuit cu burnița, doar vin din Anglia,
dar nu se compară cu furtunile africane.
Modul sport activat, întoarce-te.
Sperăm să prindem niște cadre de urmărire.
- Să filmezi leii în ploaie? - Da.
- Ăsta e obiectivul? Am înțeles, bine. - Da.
Filmatul leilor pe furtună poate e o nebunie, dar camerele nu vor păți nimic.
Cred?
Vine și ploaia.
Mașinile noastre de teren sunt gândite să ne apere de soare,
nu de ploaia torențială.
În condițiile date, nu vom mai putea filma prea mult.
E destul de greu să văd partea plină a paharului, dar voi încerca.
Se pare că ploaia se potolește. Asta e bine.
Solul e foarte uscat. Sper ca apa acumulată
să intre imediat în pământ,
să nu băltească și bivolii să nu se poată adăpa
din ea prea mult.
În vreo două zile, sper să revenim la situația inițială,
pământul să fie uscat și mișcările bivolilor să…
a tunat… revină la normal, dar e un semnal de alarmă
că nu mai avem prea mult timp.
Trebuie să terminăm înainte să vină ploile mari,
cele adevărate, și să se schimbe totul.
A ieșit din nou soarele.
Și ei par la fel de ușurați ca mine că nu mai e atât de cald.
Ploaia a răcorit atmosfera. E momentul perfect pentru relaxare și joacă.
Leii nu par a fi deranjați de ploaie absolut deloc,
dar ne va fi mult mai greu să-i urmărim.
Distracție maximă după ploaie.
Absolut incredibil! O ploaie zdravănă, dar scurtă,
și solul devine din accidentat și oribil când e uscat,
alunecos și oribil când e ud. Minunat!
În curând, dacă mai plouă, drumurile vor fi complet inaccesibile.
Chiar dacă am ști unde sunt bivolii și leii,
nu vom putea ajunge la ei.
- Nu-i așa, Kevin? - Adevăr grăiești!
Mă bucur că furtuna a trecut,
dar nu-mi place deloc instabilitatea pe care a lăsat-o în urmă.
Două zile de soare au transformat pământul în lut întărit,
iar asta face căutarea de lei și bivoli și mai inconfortabilă.
4 ZILE RĂMASE
Minunat drum, Kevin!
Solul argilos negru e plin de gropi uriașe.
Urme mari de elefant și hipopotam care, acum că s-a uscat, s-au întărit.
Și fac drumul absolut îngrozitor de parcurs cu mașina.
Urmele lăsate de mașina noastră cauzează probleme mari
pentru mașina din spate, în care sunt Sam și Adrian.
Drăguț. Dacă le strecor înăuntru…
Da, din cauza zdruncinăturilor de pe drum,
a căzut un șurub de dedesubt.
Dacă îl lăsăm așa, fixăm o cameră de jumătate de milion de lire
în două șuruburi mici.
Va trebui să facem un plan și să încercăm să proptim asta cumva.
În stil „savană”.
Unul dintre șireturile lui Sam e mai bine decât nimic,
chiar dacă e cam zdrențăros.
Trebuie să ardem capetele deșirate, Sam.
Ai brichetă sau chibrit?
Brichetă n-am, dar am amnar și cremene.
Bălegarul de elefant găsit în apropiere e combustibilul perfect.
Ce de iarbă e în bălegarul de elefant!
Miroase chiar bine.
Doi tipi în savană care repară o cameră cu bălegar.
- Crezi că merge? - Da, e rezistent.
Sper să termine repede, pentru că începe acțiunea
lângă râu.
Bivolii sunt aici, la fel și elefanții, dar nu și restul echipei.
Adrian, mă auzi?
Da, te aud.
Au venit bivolii. Unde sunteți?
Tocmai trecem pe lângă crângul de abanoși. Am avut o problemă tehnică.
Bivolii se adapă, veniți repede!
Recepționat. Venim cât putem de repede.
Acesta ar putea fi momentul mult așteptat.
Bivolii vin spre noi. Leii sunt acolo.
Săptămâni de așteptare și sudoare și…
stres, totul pentru…
următoarele 15 minute, ceea ce e destul de înfricoșător.
Acum e momentul adevărului.
Leii nu vor ataca înainte ca bivolii să se fi adăpat.
Bivolii vor fi mult mai lenți
după ce vor fi băut zeci de litri de apă.
Arată foarte bine. O să se întâmple pe o suprafață mare.
Voi sta aici și voi folosi drona până când se apropie echipa lui Sam.
Recepționat. Aproape am ajuns.
Bine, avem bivolii, sunt chiar la mal, se adapă.
Sper să se întoarcă și să treacă pe lângă noi.
Leii sunt chiar deasupra văii.
Vedem doi, trei, poate patru de aici.
Poate voi vedeți mai mulți.
Da, sunt mulți lei aici, în dreapta noastră.
Ce fac leii?
Femelele se ridică, se îndreaptă către bivoli.
Masculul a rămas pe poziție.
Femela din față e adult, la fel și a doua.
Da, se pare că avem principalii vânători aici.
Bivolii tocmai termină adăpatul.
Conducătorii turmei urcă spre plajă.
Când un leu ca Buzata merge așa, intenția sa este să ucidă.
Câtă siguranță au!
Se îndreaptă către acel zid negru uriaș,
convinse că vor ieși învingătoare.
Văd primele coarne.
Tactica leilor funcționează.
Bivolii au o singură cale de ieșire.
Atacă leii, incredibil!
Avansează.
Bivolii trec, pur și simplu, pe lângă lei.
Un bivol e la pământ!
L-au prins!
A reușit să scape!
- Atacă altul. - Doi lei pe un bivol.
Sunt pe el.
Probabil așa se termină.
A scăpat. Cum a reușit? Avea doi lei agățați de el.
Unul a atacat un vițel, dar e singur.
Nu mai văd alți lei prin preajmă. Se întoarce restul turmei.
Leul prinsese bivolul acela.
Credeam că vițelul n-are scăpare,
dar restul turmei s-a întors și au alungat leul.
Bivolii s-au întors.
Vin în spatele turmei.
Unul dintre lei accelerează.
Ce viteză!
Mai ușurel, frânează!
Leii vor, probabil, să atace un bivol rămas în urmă.
Bivolilor nu le place asta.
Priviți-i cum se întorc către lei!
Bivolii vin în fața leilor, unul câte unul.
Leul aproape… Un bivol aproape a lovit leul acela.
L-a lovit în față, ai văzut?
Posibil să se fi terminat. Leii n-au făcut față.
Erau foarte hotărâți și foarte mulți.
Sam, ai reușit să focalizezi ceva?
Așa sper. A fost uimitor
să fiu, practic, în mijlocul turmei. Cum a fost din aer?
Am simțit că vedeam ceva ce n-ar trebui.
Păcat că n-au reușit să prindă niciunul.
Eu transpir prin toți porii stând în mașină,
nu vreau să-mi imaginezi cum e să fugi după un bivol.
Dă-te jos și încearcă.
Nu, mersi.
Am avut marele noroc să văd multe animale
vânând alte animale,
dar n-am mai văzut un animal de pradă să fie atât de agresiv cu prădătorul.
Tremur…
Leilor nu le-a ieșit planul,
dar nouă, cu siguranță, da. Cu un strop de noroc
și mai multe camere, am surprins granița subtilă
dintre succes și eșec.
Un pas greșit putea însemna moartea, pentru oricare dintre părți.
Reacția bivolilor m-a surprins.
Au lucrat în echipă ca leii, poate chiar mai bine.
În această situație, au fost în avantaj.
Asta mă face să admir și mai mult grupul de lei.
Nu domină mediul. Nu fac ei mereu legea.
Le este la fel de greu ca și celorlalte animale de aici.
Și, după aproape o lună petrecută în compania lor,
nu pot decât să îi admir.
Sper doar să aibă ocazia de a prospera.
Am mai văzut lei în valea asta, ne-am oprit doar să aruncăm o privire.
Am auzit foșnete în tufiș. Credeam sunt doar
prigorii care zboară și prind insecte.
Dar văd o coadă mică.
Nu sunt aceiași pui. Sunt și mai mici.
Acesta abia dacă poate merge,
se tot împiedică. Natura sălbatică e o nebunie!
Când crezi că te-ai lămurit,
îți mai aruncă un mărgăritar.
Tot ce am văzut aici, leii care atacă bivoli,
puii aceștia, ceilalți, totul are un impact mai mare
când te gândești că leii din Africa au probleme mari.
Au mai rămas doar vreo douăzeci de mii.
Recent am aflat
că în Africa au rămas mai puțini lei decât rinoceri.
Sper că, alături de oamenii minunați
cu care am lucrat aici, vom putea preveni prinderea leilor în capcane
și toate celelalte amenințări care îi pândesc.
Am văzut că în această zonă protejată leii prosperă.
Vor avea mulți pui.
Vor continua bătălia legendară contra bivolilor.
ACTUALIZARE…
După realizarea acestui film, s-a oprit semnalul
de la zgarda pe care am montat-o.
În urma investigațiilor, Programul pentru carnivore din Zambia
a găsit un alt membru al grupului prins într-un laț din sârmă.
Abia dacă mai respira.
Datorită zgărzii, au putut scoate lațul
și i-au tratat rănile înainte de a o elibera.
Subtitrarea: Cristina Pintecan