Niin paljon lepakoita!
Kotkan pitää metsästää nyt tai se varmaan odottaa,
että akkuni loppuu.
Akun taso on matala.
Menenkö takaisin ja vaihdan akun -
vai pysynkö tässä ja käytän akun loppuun?
No niin, herra Kotka, nyt tai ei koskaan.
Oletko valmis?
Olen Bertie. Eläinten kuvaaminen on työtäni.
Tuollaista ei näe joka päivä.
Ja otan työni vakavasti.
Yritän kuvata pingviinejä.
Myöhästyin.
Se oli aika lähellä.
Haluan kertoa tarinoita luonnosta nopeasti muuttuvassa maailmassa.
Tuo kuulosti isolta halkeamalta!
Nämä ovat seikkailuni.
ENGLANTI
AFRIKKA
Suuntaan Zambiaan -
kuvaamaan Afrikan voimakkainta lentävää saalistajaa,
keisarijalokotkaa.
Ne ovat tarpeeksi voimakkaita tappamaan antiloopin ja tarpeeksi ovelia -
repimään apinan puusta.
Tämän petoeläimen kuvaaminen ei ole helppoa.
Ne väijyvät metsässä ja metsästävät varjoissa.
Metsästyshetkellä paikalla olo on melkein mahdotonta.
He ovat vain yhteen paikkaan sitoutuneet.
Jossain tässä puistossa on kotkan pesä. Etsimme isolta alueelta.
Sain vihdoin johtolangan.
Tuolla on pesäpuu.
Toivomme, että se on käytössä.
Jotta voimme selvittää, mitä ne aikovat.
Tuo on keisarijalokotkan pesä.
Pesä on valtava.
Aivan keskellä, oksien yläpuolella,
näen silmämunan.
Se on aikuisen pää, ja luulen,
koska se istuu matalalla pesässä,
se on naaras.
Toivottavasti se istuu jonkin päällä.
Joko pienen munan tai poikasen.
Tarvitsen paremman näkyvyyden korkeammalta, ja olemme onnekkaita.
Lähellä on toinen korkea puu, ja se on täydellinen paikka -
rakentaa maja.
Sieltä tulee tasanne.
Jos näen, mitä saalista tulee takaisin pesään,
se auttaa selvittämään niiden metsästysstrategian.
Oma koti kullan kallis.
Täällä on ihanaa.
Katsotaan, mitä meillä on.
Vau.
Näen naaraan pesässä.
Se on kaunis.
Se nousee.
Mitä sillä on?
Se repii pieniä paloja ja tarjoaa niitä alas pesään.
Siellä on siis oltava poikanen.
Siinä se on.
Näin pienen valkoisen pään.
Meillä on poikanen!
Sen on oltava vain muutaman päivän ikäinen.
Tuo pieni nukkapallo tulee olemaan samankokoinen kuin äitinsä -
vain neljässä kuukaudessa.
Se on hullua!
Näky on taianomainen.
Tarvitaan paljon ruokaa kasvaakseen nopeasti isoksi.
Onneksi vanhemmat ovat uskomattomia metsästäjiä.
Ne tappavat yli 130 nisäkästä vuosittain.
Se on noin 500 kg lihaa.
Toinen aikuinen, toinen aikuinen.
Sen täytyy olla uros.
Sillä on jotain.
Sillä on apina.
Se repi apinan puoliksi!
Ne tekevät niin, jos saalis on liian painava kantaa kokonaisena.
Aikooko se viedä apinan pesään?
Naaras selvästi haluaa sen.
Se aikoo mennä hakemaan sen.
Siinä se tulee.
"Tuotko noutoruuan, kulta?"
Se saa sen, mutta uros ei päästä irti.
Tuossa ei ollut järkeä. Ne tulevat takaisin.
Naaras saapuu.
Luulin, että kun naaras juoksi runkoa pitkin,
uros päästäisi irti, muttei päästänyt.
Niillä oli outo nahistelu.
Kotkissa on paljon muutakin kuin mitä silmä näkee.
Jos saamme kaukokameran pesän lähelle,
näemme vielä enemmän.
Kun naaras lähtee pesästä,
meillä on noin 30 min aikaa asentaa kamera.
Työskentelemme sotilaallisen tarkasti.
- Hän on Olly, köysininjamme. - Hei.
Hän auttaa meidät ylös puihin.
Leslie on myös kanssamme.
Hän on kotkakuiskaaja, joka varmistaa heidän turvallisuutensa.
Naaras yhä paikalla.
Ensimmäinen haasteemme on saada linja puuhun käyttäen katapulttia.
Menemme voimakkaan saalistajan reviirille,
ja vaikka ne harvoin hyökkäävät ihmisten kimppuun,
käytämme extravarotoimia.
Tämä saattaa näyttää naurettavalta,
mutta kotkat metsästävät yllättäen saaliin,
hyökkäävät takaapäin, joten -
jos laitamme kasvokuvamme selkiimme,
ne eivät tule takaapäin.
Voimakkailla kynsillä keisarijalokotka voi lävistää -
saaliinsa kallon yhdellä iskulla.
En usko, että viimeinen turvaohjeistus rauhoittaa hermoja.
Jos se on reikä päässäsi, avaa tämä ja työnnä sitä reikään.
Sen jälkeen paljon sideharsoa.
Jos haava on sotkuinen,
avaa tämä ja ripottele kaikki rakeet haavaan.
Se on liikkunut.
Pitäisikö kiivetä?
Kyllä, varmistettu.
Selvä, kiivetään.
Meitä vahditaan.
Se on pesäpuussa, ylhäällä oikealla.
Meidän on oltava nopeita.
Tehdään tämä nopeasti.
Se on vakaa.
Se on liikkunut.
Se laskeutui yläpuolellenne.
Pidän sitä silmällä.
Laitan tämän tuonne.
Sam, oletko siellä?
Bertie, meillä on kuva.
Voitko kääntää kameraa? Kyllä, kamera liikkuu.
Kerro kun saat hyvän kuvan.
Käännän pesälle.
- Sam, oletko tyytyväinen näkymään? - Kyllä.
Selvä, mennään. Valmis, Olly?
Heti perässäsi.
Hyvin tehty, hienosti ajallaan.
Se palaa pesälle, ja siitä tulee iso esitys.
Äiti ja poikanen ovat yhdistyneet.
Jätän heidät nyt yksin tottuakseen kameraan.
Palaan parin päivän päästä.
Tämä paikka on opettanut arvokkaan opetuksen.
Kotkaperheemme ovat taitavia tappajia.
Mutta on vain arvattavissa, mistä puusta uros nappasi apinan.
Mahdollisuuteni nähdä metsästys ovat heikot.
Mutta 300 km koilliseen on toinen metsä…
KASANKAN KANSALLISPUISTO
…jossa on 10 miljoonaa kotka-ateriaa pienemmällä alueella.
Ajoituksemme ei voisi olla parempi.
Yksi suurimmista nisäkkäiden muuttoliikkeistä on alkanut.
Joka sadekausi oljen väriset hedelmälepakot -
kaikkialta Keski-Afrikasta parveilevat Kasankaan -
käyttääkseen tilaisuuden hyödyksi.
Se on ainutlaatuinen luontospektaakkeli,
ja meille on annettu erikoislupa torniin, mistä voimme kuvata tämän.
Katsokaa kaikkia noita lepakoita.
Ne lentävät joka suunnasta.
Tämä on hulluutta.
Olen nähnyt eeppisiä muuttoliikkeitä, mutta tämä on toista tasoa.
Kerrottiin, että täällä on 10 miljoonaa lepakkoa.
Luulin sen olevan liioittelua, mutta se on täysin uskottavaa.
Taivas ei mene mustaksi pariksi sekunniksi,
kun iso ryhmä menee ohi.
Vaan se vaan jatkuu ja jatkuu.
Jos sitä miettii liikaa, se saa pääsi räjähtämään.
Voin tuntea tärinän, kun 2 500 tonnia lepakoita -
lyö siipiään.
Jos nämä olisivat lintuja, se olisi jo itsessään hullua.
Mutta jokainen siluetti on karvainen nisäkäs.
On arvioitu, että lepakot voivat syödä 5 000 tonnia hedelmiä joka yö.
Joten ne eivät viivy kauaa.
Ne lähtevät, kunhan ovat syöneet puut tyhjiksi.
Ja kun ne menevät,
niin myös mahdollisuuteni kuvata keisarijalokotkan metsästys.
Nämä lepakot kilpailevat aikaa vastaan.
Turvallisimmat paikat metsässä viedään nopeasti.
Kun aurinko nousee, kotkat alkavat metsästää.
Tämä on ainutlaatuista.
Mikä määrä eläimiä -
yhdessä näkymässä.
Sanon yhdessä näkymässä. Niitä on kaikkialla.
Ne täyttävät taivaan.
Ja tapa, miten niiden siivet vilkkuvat aamun valossa.
Minulla ei ole sanoja tehdäkseni tälle oikeutta,
muuta kuin katsoa.
Jos olet keisarijalokotka, miksi nähdä vaivaa -
metsästää apinoita, kun yhdessä paikassa on näin paljon ruokaa?
Ne pitävät silmällä lepakkojen nukkumapaikkoja,
joten teen samoin.
Aika toteuttaa suunnitelmani.
Tuolla on Sam. Pystyn näkemään -
toisen kameramiehemme Samin.
Sam auttaa minua kuvaamaan metsästyksen.
Työskentelemme eri tähystystorneissa -
lepakkometsän vastakkaisissa päissä.
Voimakkaan linssin avulla Sam on päätarkkailija.
Ja jos keisarijalokotka ilmestyy, minä kuvaan sen dronella.
Auringonnoususta on tunti, ja suurin osa lepakoista -
on jo asettunut nukkumapaikoille.
Nyt on vain odottelua.
Bertie, kuuletko?
Kyllä.
Kuolleessa puussa edessäni on gasellikotka.
Kuitti. Kiitos.
Vihdoin!
Löysin sen, löysin sen.
Tuo on peto.
Se ei ole laji, jonka vuoksi tulimme,
mutta gasellikotka on Afrikan isoin kotka.
Upeaa.
Sillä on todella hyvä orsi kuolleessa puussa -
juuri lepakkojen yläpuolella.
Nämä kotkat ottavat mitä vain käärmeestä sakaaliin.
Mutta tämä näyttää haluavan lepakkoa aamupalaksi.
Sam, oletko siellä?
Kyllä, kuitti.
Näen kaksi kiljumerikotkaa noin 200 metriä -
hieman sinusta oikealle.
Kyllä, myöntävä.
Minun on vaikea nähdä sitä. Saan sen juuri näkyviin.
Se istuu noin metrin nukkuvien lepakoiden yläpuolella -
ja katselee alas kuin haluaisi napata yhden.
Nämä lepakot ovat valtava kotkamagneetti.
Tuolla on myös nuori kiljumerikotka aikuisen yläpuolella.
Tämä paikka on kotkakeskus.
Hetkinen. Onko gasellikotka vielä siellä?
Se puussa oleva.
Kyllä. Se on kaukaisemmalla puolella.
Kuitti.
Okei. Näen taivaalla lentävän linnun.
Se on eri kotka.
Näettekö siivet? Ne ovat lyhyet, mutta tukevat.
Pyrstö on pitkä ja siinä on raitoja.
Bingo. Tuon vuoksi olemme täällä.
Sam, kuittaatko?
Kyllä, hei, Bertie.
Näen keisarijalokotkan.
Meidän puolessa välissä, rehevän puun latvassa,
jossa on kuollut latva.
Selvä, näen sen.
Nämä keisarijalokotkat ovat kotkamaailman leopardeja.
Ne ovat kiinteitä ja voimakkaita.
Jännittävää.
Keisarijalokotka aikoo metsästää, ja minulla ja Samilla on hyvät kuvakulmat.
No niin.
Se menee.
Se katselee puiden yläpuolella! Se on lähellä!
Se aikoo napata yhden!
Minne menit?
Se sai yhden.
Puut ovat näkymäni edessä.
Myöhästyin osumasta.
Tuo on lentävä tappokone.
Ja mikä pahentaa asiaa…
Vou! Se riehaantuu!
Minulle on varmaan kerrottu jotain.
Jos olet ukkosmyrskyssä, sinun ei pitäisi olla liitettynä -
korkeaan kohteeseen peitettynä metallilla.
Afrikan myrskyt ovat julmia.
Vaikka rakastan kuvata hienoja asioita, en myöskään pidä kuolemisesta.
Lepakot kyyristelevät alhaalla.
Ja syötyään tämä kotka ei metsästä hetkeen.
Huomenna yritämme uudelleen.
Maailmassa ei ole monia paikkoja, missä luonnon spektaakkeleja -
tapahtuu tämän suuruisina joka päivä tiettynä aikana.
Ensimmäinen lepakko palasi nukkumaan klo 05:15 aamulla.
Seuraavan puolen tunnin aikana sitä seurasi noin 10 miljoonaa.
Nämä lepakot ovat olleet eeppisellä seikkailulla koko yön -
etsien hedelmiä.
Katsokaa niitä. Mikä näkymä.
Voisin kuvata tätä ikuisesti.
Akun taso on matala.
Mutta minun on muistettava säästää akkuja,
kun kotkat saapuvat.
Bertie, kuuletko?
Kyllä, kerro.
- Näin gasellikotkan. - Kuitti, kiitos.
Sitten mennään.
Päätavoitteeni on kuvata keisarijalokotkan metsästys ilmasta.
Mutta dronessani ei ole vahva zoomaus.
Joten gasellikotkan etsiminenkin on vaikeaa.
Luotan Samin ja kotkansilmähavainnoijien, kuten Rusticin, ohjaavan minua.
Onko se puun latvassa?
Yhden latvassa, se on varmaan yksi palaneista puista.
Sen takana on puu.
Näetkö toisen puun takana. Se istuu siellä.
Näen sen, näen sen.
On todella hankalaa ennustaa, mihin suuntaan se aikoo lähteä.
Ja sijoittaudun kotkan olkapäiden taakse.
Jotta näen, mitä se näkee.
Yritän pysyä tässä asennossa,
kun se lähtee lepakon kimppuun.
Mutta leijuminen ympärillä kuluttaa akkuja.
Oudot lepakot lentävät ympäriinsä, mutta suurin osa on rauhoittunut.
No niin, gasellikotka.
Gasellikotkilla ja keisarijalokotkilla on hyvin erilaiset metsästysstrategiat,
mutta edes toisen kuvaaminen on hullua.
Hieno näkymä olkapäiden takaa.
Lepakot lentävät se edessä.
Aamupalan aika.
No niin, herra Kotka.
Siinä se menee.
Etsi kohde! Etsi kohde.
Tuntuu, että tämä on näkymä, jota ei saisi saada,
metsän yläpuolella lentäen kotkan kanssa.
Siinä on lepakko sen edessä!
Se sai sen!
Sai sen näyttämään hyvin helpolta.
Akun taso on matala.
Voi ei, dronesta loppuu akku.
On aika nopeimmalle akun vaihdolle.
Tulossa kuumana.
Laskeutumisjalusta alas.
Sam, olen maassa. Huuda, jos se hyppää.
Kotka on kuolleessa puussa toisella puolella metsää,
todella lähellä Samin paikkaa.
Joten minun on päästävä ilmaan nopeasti -
ja päästävä takaisin.
Tehdään tarkistuksia.
Onko se samassa puussa?
Luulen, että siellä on toinenkin. Se käyttäytyy oudosti.
Sitten mennään.
Se on nuori kiljumerikotka.
Voitko tarkistaa linjani?
Jatka matkaa noin 100 metriä.
Selvä, kuitti.
Olen kiljumerikotkan rinnalla.
Kiljumerikotka istuu gasellikotkan yläpuolella,
jolla on lepakko, mitä peittelee.
Tuo on hullua!
Se levittää siipensä turvakilveksi.
Se tuijottaa kiljumerikotkaa sanoen:
"Ei, ei, tämä on minun."
Se oli rohkea kiljumerikotka.
Gasellikotkat ovat isoja ja voimakkaita,
ja tämä ei halua luovuttaa lounastaan.
Se sai vihdoin viestin perille.
Hauska tyyli. "En ole hyvä metsästämään itse,
mutta näin, kun nappasit lepakon, joten ajattelin saada ilmaisen lounaan."
Saimme dronella todella harvinaista käyttäytymistä.
Yritän saada kuvaa, kuinka tämä lepakkometsä toimii -
ja mikä saa kotkat metsästämään.
Outo asia näissä lepakoissa on,
että kun he ovat asettuneet metsään puiden turvaan,
ne joskus, satunnaisesti lentävät ilmaan.
Ja usein silloin kotkat nappaavat yhden.
Joten miksi jättäisit puiden turvapaikan ja joutuisit vaaraan?
Jos selvitän sen, se auttaa päättämään missä ja milloin -
laukaisen dronen.
Metsässä tapahtuu varmasti jotain, mistä emme tiedä.
Ja ainut keino selvittää se,
on laittaa kamerat metsään.
Kuulostaa yksinkertaiselta, mutta meidän on tehtävä se pimeän jälkeen,
kun lepakot ovat ruokailemassa.
Ilmeisesti siellä on käärmeitä ja krokotiilejä.
Kuulostaa hauskalta illalta.
Kestää tunnin patikoida paikalle. Ja kävi ilmi, että tappajamatelijat -
eivät ole ainoa asia, josta huolehtia.
Paikka kuhisee armeijamuurahaisia.
Tuolla on yksi.
- No niin kaveri. Voi ei. - Katsokaa tuota.
Ja kun purevat ötökät eivät hidasta meitä…
Myrsky saapui juuri, joten jos ei vielä pelottanut,
niin nyt pelottaa.
- Nyt tulee sade. - Ja tuuli.
Kyllä, tuuli.
Kamera menee vihdoin ylös.
Pienellä onnella se näyttää meille, miksi lepakot pelästyvät.
Jos voin ennustaa, missä ja milloin se tapahtuu,
se auttaa meidän kotkatehtävässä.
Selvä, hienoa. Palatkaa takaisin.
Hienoa pojat.
Minkä kuvittelin olevan nopea työ,
on vienyt koko yön.
Siihen mennessä, kun palaamme, lepakot tulvivat takaisin.
Ne saavat paikan tuntumaan villiltä ja muinaiselta -
kuin Jurassic Parkilta.
Se on kaukana siitä.
Olen nähnyt ilmasta, kuinka hauras tämä paikka on.
Vaikka puisto ja lepakkojen pesäpaikka ovat suojeltuja,
puskurivyöhyke, joka ympäröi niitä, on hirvittävässä vaarassa.
Valtavat alueet metsiä on jo kaadettu -
laittomiksi teollisiksi viljelymaiksi.
Vähemmän metsää on vähemmän hedelmiä, joka on vähemmän lepakoita.
Ja jos lepakot lopettavat kokoontumisen yhteen, se on hirveä uutinen kotkille.
No niin. Anna minulle kuva.
Anna minulle kuva.
Olemme lepakkoyhdyskunnan sisällä.
Ne ovat orrella joka puolella kameraa.
Anteeksi, se, joka ajattelee lepakoiden olevan kammottavia,
täytyy katsoa niitä läheltä.
Kaikilla on omat persoonallisuutensa.
Ne ovat kaikki yksilöitä.
Niiden pienet kasvot näyttävät pieniltä ketuilta tai koirilta.
Sillä aikaa kun kuvaan lepakoita, Sam skannaa kotkia.
Ja näyttää siltä, että meitä tarkkaillaan.
Se on vanha ystävämme gasellikotka.
Anna merkki, kun se lähtee lentoon.
Kuitti, me annamme.
Pesäpaikassa on hyvin vähän liikettä.
Vain lepakoita hengailemassa kavereidensa kanssa.
Tietääkö kotka jotain, mitä me emme tiedä?
Nämä kaksi tappelevat.
Lepakkoelämä ei ole hellää kosketusta niin kuin luulin.
On aika paljon tappeluita meneillään.
Mielenkiintoista. Aina välillä -
tapahtuu taistelu kahden lepakon välillä, jotka ovat nukkuvien vieressä -
ja nukkuvat lepakot pelästyvät.
Katsokaa kaikkia niitä!
Tätä olemme odottaneet. Ne pelästyvät.
Nyt ne ovat taivaalla. Ne ovat gasellikotkan maailmassa.
Se menee. Se lähtee lentoon.
Tämä on hullua! Näen sen lepakkokamerasta.
Se sai yhden!
Selvitimme pelästyvien lepakoiden mysteerin.
Mutta gasellikotkan metsästyksen kuvaaminen oli bonus.
En uskonut näkeväni tuota tänään.
10 miljoonan lepakon kesken tappelu voi syntyä missä vain.
Jokin niin satunnainen ei auta meitä keisarijalokotkan kuvaamisessa.
Minun pitää poimia lisää tietoa itse linnuista.
On aika tarkistaa pesämme.
Kun menen majaan…
Täällä vähän tuulee.
…Sam operoi pesäkameraa maasta.
Sam, se katsoo aika lähelle kameraasi.
Niinpä, kamera ei voisi olla paremmassa paikassa.
Ihan kuin olisi pesässä.
Onpa hienoa.
Nyt saamme lähikuvaa siitä, mikä tekee näistä kotkista -
ninjoja, joita ne ovat.
Kirjavat höyhenet auttavat sulautumaan joukkoon -
kirjavaan valoon, jota näkee metsässä.
Kuin olisi näkymättömyysviitta.
Ja sillä on valtava koukkunokka, jolla repiä saalis pieniksi paloiksi.
Täysi kuva silmämunasta.
Kotkan silmät, tietenkin. Pitääkö kertoa enemmän?
Näitkö, kuinka iso kulmakarva on?
Se on valtava. Todella paksu, rapea, nahkainen kulmakarva.
Se on ainutlaatuista keisarijalokotkille,
koska ne metsästävät latvuston alla.
Se tarjoaa todella hyvän suojan niille,
kun ne kasautuvat pusikkoon apinan perässä.
Hieno kuva takakynnestä.
Voi luoja, se on valtava!
Niinpä, tuo takakynsi on isompi kuin leijonan hammas.
Se tekee siitä suurimman luonnollisen tappamisaseen Afrikassa.
Älä seiso lasten päällä isojen veitsiesi kanssa, äiti.
En haluaisi olla pieni apina täällä.
Se kutsuu.
Miksi se kutsuu?
Yläpuolella on sarvinokka.
Tuo on iso trumpettisarvinokka. Se ei tule pitämään siitä.
Sarvinokat yleensä syövät hedelmiä, mutta ahmivat vauvakotkan,
jos on tilaisuus.
Tuo on hullua, katsokaa sitä.
Sarvinokka lensi ohi, ja sillä on täydellinen ohjuslukko.
Pääsulat menivät "Ping!"
Siksi niitä kutsutaan keisarijalokotkiksi.
Se on automaattinen reaktio, kuin vihainen murjotus tai tappava katse.
Heti kun vaara on ohi, tuo keisarin kruunu menee takaisin alas. Katsokaa!
Se on huomannut jotain oikealla.
Nyt meillä on enemmän vierailijoita, malbrouck-apinoita.
Apinat ovat maassa ja puissa -
oikealla puolella takanani.
Jos ne eivät ole pieniä apinoita, ne voivat painaa tuplasti naaraan verran.
Naaras näyttää pälyilevältä.
Tässä voi tapahtua jotain toimintaa.
Se lähtee. Nyt se menee.
Jestas!
Emme ole ennen nähneet sen lähtevän noin nopeasti ja matalalle pensaisiin.
Poikanen metelöi.
Joka puolella apinoiden hälytyskutsuja.
Viidakossa ehdottomasti rymistään.
Nyt se tulee.
Tuo on iso apina.
On kuin äiti toi juuri kotiin isoimman noutoaterian koskaan.
Ja tuo poikanen saa todella hyvän aterian.
Se huohottaa. Se näyttää uupuneelta.
Ei ihme.
Sen on täytynyt tapella, tappaa, paloitella ja lentää takaisin.
Apinat ovat fiksuja, sosiaalisia nisäkkäitä,
joten sillä oli varmaan muitakin apinoita hoideltavana.
Mikä legendaarinen eläin. Olen onnellinen sen puolesta.
Se on opettanut minulle paljon.
Pään nyökkäyksen, kun se lukitsee saaliin.
Se pieni heilunta ennen lähtöä.
Tapa, jolla se kallistuu ja kääntyy ilmassa kuin hävittäjä.
Se tulee olemaan samanlaista kuin kotkilla lepakkometsässä.
Joten palaan sinne uudella suunnitelmalla.
Sitten mennään.
Sam asettautuu pitkällä linssillä.
Asia, joka todella määrittelee tämän tehtävän,
on kuvata ilmasta keisarijalokotkan metsästys.
Mutta käy ilmi, että drone on myös akilleen kantapääni.
Se kuluttaa akkuja rajaten joka lennon -
alle 20 minuuttiin.
Joten maksimoidakseni mahdollisuuteni kuvata metsästys,
en aio edes etsiä keisarijalokotkaa ennen kuin lepakot pelästyvät.
Sen sijaan, että leijuisin ilmassa jo valmiina, aion odottaa.
Ja jos lepakot nousevat, sitten nostan dronen -
ja ehkä kuvaan hetken.
Mikä voisi mennä vikaan?
Tällä hetkellä lepakot -
pysyttelevät kasvillisuuden verhona.
Lepakoiden on pidettävä hermonsa.
Niin minä tekisin.
Aika moni lähtee lentoon nyt.
Okei, kuitti.
No niin, nopeasti!
Tämä on hullua! Tämä paniikin aalto -
on levinnyt yhdyskunnassa, ja kaikki räjähtävät ilmaan.
Haluan kotkan. Ala jo hommiin ennen kuin akku loppuu -
ja minä lähden kotiin.
Ei paineita.
Mikä tuo oli, joka juuri laskeutui? Se on juuri dronen alapuolella.
Kotkajumalat ovat vastanneet rukouksiini.
Meillä on keisarijalokotka.
Sam, katso dronea.
Kuitti. Yritän paikantaa dronesi.
Olen nähnyt kuinka nopeasti ne metsästävät, joten en aio katsoa muualle.
En vieläkään näe dronea.
Puu, jossa se on, taipuu. Se on vasemmalla.
Nyt näen sen.
Upeaa, onnea, kaveri.
Olen niin innoissani.
Lintujen seuraaminen on todella vaikeaa, joten tämä olisi huono aika -
pöllyttää puuta.
Pidän etäisyyttä, kunnes se metsästää.
No niin, kaveri.
Nappaa yksi.
Tämä akku ei kestä ikuisesti. No niin! Mene!
On niin paljon lepakoita!
Näkee, että se on lukittautunut.
Pää heiluu, yrittää löytää kohteen.
Akun taso on matala.
"Meneekö se 4 minuutin aikana?"
on kysymys.
Nyt mennään.
Kaksi minuuttia aikaa metsästää, kotka.
No niin. Sen ympärillä on niin paljon lepakoita.
30 sekuntia.
Nyt tai ei koskaan, kaveri.
Sen pää heiluu.
Se aikoo varmasti mennä!
Kohti lepakoita.
Se sai yhden! Se sai sen! Hienoa!
Menetin näköyhteyden puun taakse.
Näkeekö kukaan?
Se lentää vasemmalta oikealle.
Tuo on epätodellista.
Ilma-alus palaa kotipisteelle 10 sekunnin kuluttua.
Nepä olivat jännittävät minuutit.
Lepakot pelästyivät, ja sitten sain varoituksen matalasta akusta,
klassikko.
Puntaroin lähtemisen ja palaamisen välillä.
Ja sitten se lähti, ja näin, kun se nappasi lepakon.
Edes se, että näen keisarijalokotkan, on poikkeuksellinen näky.
En olisi ikinä uskonut, että näen yhden metsästävän lepakon.
Upeaa.
Vaikka leijonat saattavat olla parhaita metsästäjiä maalla,
keisarijalokotkat hallitsevat taivaita.
Mikä metsästäjä.
PÄIVITYSTÄ
Elokuvan tekemisen jälkeen on tullut hyviä uutisia.
Zambian tuomari myönsi kieltomääräyksen -
pysäyttäen kaksi yhtiötä kaatamasta metsiä -
luonnonpuiston laitamilla.
Se on pieni, mutta elintärkeä askel pitkässä taistelussa -
pelastaa Kasankan luonto.
Tekstitys: Senni Hurskainen