Ce de lilieci!
Vulturul trebuie să vâneze acum sau, probabil, va aștepta
să rămân fără baterie și apoi va vâna.
Baterie descărcată.
Mă întorc acum și schimb bateria
sau rămân aici și folosesc ce-a mai rămas din ea?
Haide, dle Vultur. Acum ori niciodată, amice.
Sunteți gata?
Eu sunt Bertie. Filmez animale. Asta e meseria mea.
Nu vezi așa ceva în fiecare zi.
Și îmi iau treaba în serios.
Încerc să filmez pinguini.
I-am ratat.
A fost la mustață.
Vreau să spun poveștile lumii sălbatice într-o lume în constantă schimbare.
Cred că a crăpat!
Acestea sunt aventurile mele.
AVENTURILE EPICE ALE LUI BERTIE GREGORY
ANGLIA
Mă îndrept spre Zambia,
să filmez cel mai puternic prădător aerian al Africii…
vulturul încoronat.
Sunt suficient de puternici pentru a ucide o antilopă și suficient de vicleni
pentru a smulge o maimuță din copac.
Dar nu va fi ușor să filmez acest prădător în acțiune.
Stau la pândă în pădure și vânează în locuri ascunse.
Să fii în locul potrivit atunci când ucide e aproape imposibil.
Există un singur loc de care sunt legați.
Undeva în parcul ăsta e un cuib de vultur. Căutăm pe o suprafață foarte mare.
Dar am, în sfârșit, o pistă.
Cuibul e în copacul acela.
Să sperăm că e și folosit.
Ca să putem înțelege ce pun la cale.
E un cuib și jumătate de vultur încoronat.
E uriaș.
Chiar în mijloc, deasupra grămezii de bețe,
văd un ochi.
E un cap de adult și bănuiesc,
pentru că e așezat așa jos în cuib,
că este o femelă.
Să sperăm că înseamnă că stă pe ceva.
Un ou sau poate un pui.
Trebuie să ajung mai sus, să văd mai bine. Și avem noroc.
E un alt copac înalt în apropiere, locul perfect
pentru o căsuță în copac.
Iată și platforma!
Dacă văd prada care ajunge la cuib,
ne va ajuta să le înțelegem strategia de vânătoare.
Casă, dulce casă.
E minunat aici.
Să vedem ce avem acolo…
Văd femela în cuib.
E absolut superbă.
Se ridică…
Ce are acolo?
Rupe bucățele mici și le dă cuiva din cuib.
Asta înseamnă că are un pui.
Uite-l!
Am văzut un căpșor alb.
Avem un pui!
Are doar câteva zile.
Dar mogâldeața aia pufoasă își va ajunge mama din urmă
în doar patru luni.
Nebunie curată!
O priveliște absolut magică.
Ai nevoie de multă hrană ca să crești așa mult, atât de repede.
Noroc că părinții lui sunt vânători atât de iscusiți.
Ucid peste 130 de mamifere pe an.
Peste 450 de kilograme de carne.
Mai avem un adult…
Trebuie să fie masculul.
Aduce ceva.
E o maimuță.
A sfâșiat-o în două!
Fac asta dacă prada e prea grea s-o ducă până la cuib.
Aduce maimuța în cuib?
E clar că femela o vrea.
Se duce să i-o ia.
Uite-o că vine!
„Aduci pachetul acasă, dragă?”
A prins-o, dar el nu vrea să-i dea drumul.
N-am înțeles nimic. O să se întoarcă.
Uite-o că vine!
Atunci când femela s-a dus pe creangă, am crezut
că masculul îi va da drumul, dar nu.
O ținea și-au avut o mică răfuială bizară.
E clar că vulturii aceștia ascund multe secrete.
Dacă reușim să punem o cameră în spatele cuibului,
vom descoperi o parte dintre ele.
După ce mama părăsește cuibul,
vom avea maximum 30 de minute să montăm camera.
Va trebui să lucrăm cu precizie militară.
- El e Olly. E ninja-ul nostru pe funii. - Bună.
O să ne ajute să urcăm în copaci.
Îl avem și pe Leslie cu noi.
E specialist în vulturi și e aici pentru siguranța lor.
Tot acolo e.
Prima provocare e să urcăm sfoara asta în copac, folosind o catapultă.
Intrăm în spațiul personal al unui prădător puternic
și, deși experții spun că nu prea atacă oameni,
îmi iau niște măsuri de precauție suplimentare.
Poate par ridicole,
dar acești vulturi vânează folosindu-se de elementul surpriză.
Le place să se furișeze pe la spate. Ne-am gândit…
că, dacă ne punem fețele pe rucsaci,
n-o să vină din spate.
Cu ghearele lor puternice, vulturii încoronați pot perfora
craniul prăzii dintr-o singură lovitură.
Nu cred că o informare finală de siguranță ne va calma prea tare.
Dacă ai o gaură în cap, deschizi punga și îndeși conținutul în interior,
apoi pui mult bandaj deasupra.
Faci o grămadă de mizerie…
Deschizi asta și presari granulele pe rană.
S-a mișcat.
Urcăm?
Da, confirm. Începeți.
Bine, urcăm.
Suntem observați.
E în copacul cu cuibul, sus, în dreapta.
Trebuie să fim rapizi.
Hai să-i dăm zor, băieți.
E foarte rezistent.
S-a mișcat.
A aterizat deasupra voastră, în dreapta.
Da, mă uit la ea.
O să duc asta acolo.
Sam, ești pe recepție?
Bertie, am imagine.
Poți întoarce camera? Da! Camera se mișcă.
Zi-mi când focalizezi și filmezi.
Bine, filmez cuibul.
Se vede bine?
Da, foarte bine.
Bine, s-o ștergem. Ești gata, Olly?
Da, vin.
Bravo, băieți! V-ați încadrat în timp.
Se va întoarce în cuib și o să fie un spectacol pe cinste.
Mama și puiul reuniți.
O să-i las singuri, să se obișnuiască cu camera.
Voi reveni peste câteva zile.
Locul ăsta mi-a dat o lecție importantă.
Familia noastră de vulturi are vânători iscusiți.
Dar n-avem de unde să știm din ce copac a smuls tatăl maimuța aceea.
Șansele mele de a asista la o vânătoare aici sunt slabe.
Dar mai este o pădure la 320 de kilometri spre nord-est…
PARCUL NAȚIONAL KASANKA
…cu zece milioane de mese pentru vulturi, pe o suprafață mult mai mică.
Și momentul este absolut perfect.
Una dintre cele mai mari migrații de mamifere din lume tocmai începe.
În fiecare sezon ploios, lilieci frugivori galbeni
din toate colțurile Africii Centrale se adună în Kasanka
pentru un ospăț cu fructe.
E un spectacol extraordinar al vieții sălbatice
și am primit acces special într-un turn, pentru a-l filma.
Uitați-vă ce de lilieci!
Vin din toate direcțiile.
E nebunie curată.
Am văzut migrații de proporții, dar aceasta este la un alt nivel.
Se spune că sunt zeci de milioane de lilieci aici.
Credeam că e o exagerare, dar acum mi se pare credibil.
Și cerul nu se întunecă doar pentru câteva secunde,
cât trece un grup mare.
Continuă și nu se mai termină.
Și, dacă te gândești prea mult la asta, chiar îți face creierul să explodeze.
Simt vibrațiile a două mii și jumătate de tone de lilieci
care dau din aripi.
Ar fi o nebunie și dac-ar fi păsări.
Dar fiecare dintre acele siluete este un mamifer blănos.
Se estimează că pot consuma 5000 de tone de fructe pe noapte.
Deci nu vor zăbovi aici prea mult.
După ce golesc copacii, își vor continua călătoria.
Și, odată cu ei,
se duc și șansele mele de a filma un vultur încoronat vânând.
Liliecii aceștia sunt într-o cursă contra cronometru.
Cele mai sigure locuri din pădure se ocupă rapid.
La răsărit, vulturii înfometați pornesc la vânătoare.
Este extraordinar.
Să vezi atâtea animale…
într-un singur câmp vizual.
Un sigur câmp vizual însemnând peste tot.
Împânzesc cerul.
Și licărul aripilor lor în lumina dimineții…
Nu cred că pot descrie spectacolul acesta în cuvinte.
Doar… priviți!
Dacă ești vultur încoronat, de ce te-ai chinui
să vânezi maimuțe, când ai atâta mâncare într-un singur loc?
Cred că vor fi cu ochii pe adăpostul liliecilor.
O să fac același lucru.
E timpul să-mi pun planul în aplicare.
Uite-l pe Sam! Îl văd…
pe celălalt cameraman al nostru, Sam.
L-am adus pe Sam să mă ajute să filmez vânătoarea.
Vom lucra din turnuri de supraveghere diferite,
de-o parte și de alta a pădurii liliecilor.
Cu obiectivul lui performant, Sam e santinela de serviciu.
Și, dacă un vultur încoronat se avântă spre cer, îl voi filma cu drona.
Soarele a răsărit de o oră și majoritatea liliecilor
sunt deja în adăpost.
Nu ne rămâne decât să așteptăm.
Ești pe recepție?
Te ascult.
E un vultur marțial chiar în fața mea, în copacul uscat.
Bine, recepționat. Mersi.
În sfârșit!
Îl văd…
Ce bestie!
Nu e specia pentru care am venit,
dar vulturul marțial e cel mai mare vultur din Africa.
Incredibil!
Și are o poziție foarte bună în copacul uscat,
chiar deasupra locului în care sunt liliecii.
Acești vulturi vânează cam orice, de la șerpi la șacali.
Dar acesta arată clar de parc-ar pofti la un liliac pentru micul dejun.
Sam, mă auzi?
Da, recepționat.
Văd doi vulturi pescari cam la 200 de metri,
ușor spre dreapta ta.
Da, așa este.
Îmi e greu să-l văd. Abia dacă-l zăresc.
Dar e cam la trei metri deasupra unui grup uriaș de lilieci.
Se tot uită în jos de parc-ar vrea să încerce să ia unul.
Liliecii sunt un magnet uriaș pentru vulturi.
E chiar și un vultur pescar pui deasupra adultului.
E plin de vulturi aici.
Stai așa! Vulturul marțial e tot acolo, nu?
Cel din copac.
Da, așa este. E spre exterior.
Recepționat.
Bine. Văd o pasăre foarte sus pe cer.
E alt tip de vultur.
Vedeți aripile? Sunt scurte, dar foarte groase.
Coada e lungă și dungată.
Bingo! E motivul pentru care suntem aici.
Sam, mă auzi?
Da, salut, Bertie.
Văd unul încoronat.
Cam la jumătatea distanței dintre noi, în vârful unui copac bogat,
cu vârful uscat.
Da, îl văd.
Vulturii încoronați sunt leoparzii acestei specii.
Sunt compacți și puternici.
Ce tensiune…
Avem vulturul încoronat pregătit de vânătoare și-l vedem și eu, și Sam.
Haide…
Pornește…
Zboară chiar deasupra copacilor! E așa aproape!
O să prindă unul!
Unde-ai dispărut?
A prins unul!
Nu-l văd din cauza copacilor.
Am ratat lovitura.
E o mașină de ucis aeriană!
Și, de parcă nu era destul…
Fulgeră!
Sunt sigur că-mi amintesc că mi s-a zis
că, în caz de descărcări electrice, n-ar trebui să fii conectat
la un obiect foarte înalt, acoperit cu metal.
Furtunile africane sunt violente.
Deși îmi place să filmez lucruri grozave, nu prea-mi doresc să mor.
Liliecii sunt ghemuiți.
Iar acum că s-a hrănit, vulturul acesta nu va mai vâna prea curând.
Mâine vom încerca din nou.
Nu sunt prea multe locuri în lume unde un spectacol al vieții sălbatice
de așa anvergură să se întâmple zilnic, cu precizie de ceasornic.
Primii lilieci s-au întors la adăpost la cinci și un sfert dimineața.
Urmați timp de o jumătate de oră de alți zece milioane… sau pe-acolo.
E uluitor că acești lilieci au fost într-o aventură nocturnă fantastică,
în căutare de fructe.
Uitați-vă la ei! Ce spectacol!
Aș putea filma asta la nesfârșit.
Baterie descărcată.
Dar trebuie să-mi păstrez bateriile
pentru sosirea vulturilor.
Bertie, mă auzi?
Da, te ascult.
- Am văzut vulturul marțial. - Recepționat, mersi.
Începe…
Scopul meu e să filmez un vultur încoronat vânând din aer.
Dar drona nu are zoom puternic.
Așa că e greu să găsesc și vulturul marțial.
Mă bazez pe Sam și pe supraveghetorii cu ochi de șoim, ca Rustin, să mă ghideze.
E în vârful copacului?
E unul în vârf, cred că e unul dintre acei copaci arși.
E un copac în spate.
Se mai vede un copac în spate. Stă acolo.
L-am văzut.
E foarte greu de prezis în ce direcție va porni.
Și mă poziționez chiar peste „umărului” vulturului,
ca să văd ce vede el.
Încerc să fiu pregătit
pentru când va zbura să prindă un liliac.
Dar planarea consumă bateria.
Mai sunt câțiva lilieci în mișcare, dar majoritatea s-au adăpostit.
Haide, dle Marțial!
Vulturii marțiali și cei încoronați au strategii de vânătoare foarte diferite,
dar să ai șansa să o filmezi pe oricare dintre ele e nebunie curată!
Ce priveliște minunată am peste umărul lui!
Liliecii se agită în fața lui.
E ora pentru micul dejun.
Haide, dle Vultur!
Bine, a pornit.
Găsește o țintă!
Simt că e o priveliște interzisă,
mult deasupra pădurii, zburând cu vulturii…
Uite-l! E un liliac chiar în fața lui!
L-a prins!
A făcut totul să pară foarte ușor.
Baterie descărcată.
Drona a rămas fără curent.
Momentul celei mai rapide schimbări de baterie din viața noastră.
Vine vijelios.
Haide, aterizează.
Sam, sunt la sol. Zi-mi dacă pleacă.
Vulturul e în copacul uscat, chiar la celălalt capăt al pădurii,
foarte aproape de Sam.
Trebuie să revin în aer cât mai repede
și să mă întorc acolo.
Să facem verificările.
Tot în copacul uscat e?
S-ar putea să mai fie unul. Se poartă cam ciudat.
Uite-l!
E un vultur pescar tânăr.
Mă ghidezi, te rog?
Mai mergi cam 100 de metri.
Bine. Recepționat.
Bine, sunt lângă… vulturul pescar.
Vulturul pescar e chiar deasupra celui marțial,
cu liliacul. Cel marțial întinde aripile.
Ce nebunie!
Își întinde aripile ca un uriaș scut protector
și se uită direct la vulturul pescar de parc-ar zice:
„Nu, asta-i cina mea.”
E un vultur pescar foarte curajos.
Vulturii marțiali sunt mari și puternici,
iar acesta nu vrea să renunțe la prânz.
Cred că a înțeles, în sfârșit.
Ce mai stil! Parc-ar zice:
„Nu prea mă pricep la vânat,
dar am văzut c-ai prins liliacul ăla și-am venit la un prânz gratis.”
Am surprins cu drona comportamente inedite.
Și încep să-mi fac o idee despre cum funcționează pădurea liliecilor
și ce-i determină pe vulturi să vâneze.
Ce mi se pare ciudat la acești lilieci
este că, după ce s-au adăpostit în pădure și sunt în siguranță printre copaci,
uneori, țâșnesc pur și simplu în aer.
De multe ori, acela e momentul în care vulturii vin și prind unul.
De ce te-ai expune pericolului, în loc să stai la adăpost printre copaci?
Dacă reușesc să înțeleg asta, mă va ajuta să decid unde și când
să lansez drona.
Dar sigur în pădure se întâmplă ceva ce noi nu știm.
Și singura șansă de a afla asta
e să montăm camere în pădure.
Pare ușor, dar va trebui s-o facem după lăsarea întunericului,
când liliecii sunt plecați după hrană.
Se pare că sunt șerpi și crocodili acolo.
Pare că ne așteaptă o seară distractivă!
Drumeția durează o oră și se pare
că reptilele ucigașe nu sunt singura noastră grijă.
E plin de furnici-legionar aici.
Am una aici.
- Haide… Doamne! - Uită-te la asta!
Și când nu ne încetinesc insectele ostile…
S-a stârnit furtuna. Dacă nu era deja înfricoșător,
am trecut la nivelul următor.
- Vine ploaia. - Vine vântul.
Da, vântul.
Montăm, în sfârșit, camera.
Cu puțin noroc, ne va arăta de ce s-au speriat liliecii.
Dacă pot estima unde și când se întâmplă,
ne va ajuta în misiunea vulturului încoronat.
Bine. Da. Întoarceți-vă în aer!
Bravo, băieți!
Ceea ce credeam că va fi o treabă rapidă
a durat toată noaptea.
Până când să terminăm, liliecii încep să se întoarcă.
Fac acest loc să pară sălbatic și primitiv,
de parc-am fi în Jurassic Park.
Dar e foarte diferit.
Din aer, am văzut cât de fragil e acest loc.
Deși parcul și adăpostul liliecilor ca atare sunt protejate,
zona tampon care-i înconjoară e în mare pericol.
Suprafețe mari de pădure au fost defrișate
pentru activități industriale ilegale.
Mai puține păduri, mai puține fructe. Mai puține fructe, mai puțini lilieci.
Și dacă liliecii nu vor mai veni, vulturii vor avea de suferit.
Haide! Arată-mi ceva!
Arată-mi ceva!
Suntem în interiorul coloniei de lilieci.
Și sunt agățați de ramuri peste tot în jurul camerei.
Scuze, oricine crede că liliecii sunt înfricoșători
trebuie să-i vadă atât de aproape.
Se vede că fiecare are personalitatea lui,
sunt toți indivizi și…
arată ca niște vulpi sau niște câini în miniatură.
În timp ce eu filmez liliecii, Sam caută vulturi.
Și se pare că suntem urmăriți.
E vechiul nostru prieten, vulturul marțial.
Ziceți-mi când zboară.
Recepționat, așa facem.
Nu prea e mișcare în adăpost.
Liliecii petrec timpul cu amicii lor.
Oare vulturul știe ceva ce noi nu știm?
Micuții ăștia se ceartă.
Viața de liliac nu e așa pașnică precum credeam.
Vezi multe conflicte.
Și e foarte interesant că, din când în când,
e o ceartă între doi care stau lângă niște lilieci care dorm,
iar cei care dorm se sperie și zboară.
Uitați-vă la ei!
Asta am așteptat. S-au speriat.
Acum sunt în văzduh, în lumea vulturului marțial.
Pleacă, decolează. Da, s-a dus.
E o nebunie! Îl văd pe camera liliecilor.
A prins unul!
Am rezolvat misterul liliecilor care se sperie.
Dar filmarea vânării vulturului marțial a fost un mare bonus.
Nu speram să văd asta azi.
Cu zece milioane de lilieci aici, oriunde se poate isca o ceartă.
Ceva atât de aleatoriu nu ne va ajuta să filmăm un vultur încoronat vânând.
Trebuie să adun mai multe informații de la păsări.
E timpul să ne întoarcem la cuib.
Cât mă instalez în căsuța din copac…
Cam bate vântul.
…Sam va opera camera din cuib de la sol.
Sam, pare că e destul de aproape de camera ta.
Da, camera e montată perfect.
E ca și când am fi în cuib.
Ce tare!
Acum putem vedea de aproape ce-i face pe acești vulturi
niște ninja adevărați.
Penele pestrițe îi ajută să se piardă
în peisajul marmorat al pădurii.
E ca o pelerină ce-i face invizibili.
Și are ciocul acela masiv, încovoiat, cu care rupe prada în bucăți mici.
Prim-plan cu ochiul.
Ochi de vultur, desigur. Ce-ar mai fi de spus?
Ai văzut ce sprâncene mari au?
Da, sunt enorme. Sunt super groase, zici că-s din piele uscată.
E o caracteristică a vulturilor încoronați,
pentru că vânează în coronament, în subarboret.
Le oferă o protecție bună
când se năpustesc într-un tufiș, după o maimuță.
Frumos cadru cu gheara din spate!
E uriașă!
Da, gheara din spate e mai mare decât colții unui leu.
Și o face cea mai periculoasă și letală armă din Africa.
Nu te așeza pe pui cu cuțitele alea, mamă.
N-aș vrea să fiu o maimuțică de pe-aici.
Strigă…
De ce strigă?
Are o pasăre-rinocer deasupra, cred.
Da, e o uriașă pasăre-rinocer. N-o să-i placă asta.
Păsările-rinocer mănâncă fructe, dar ar sfârteca un pui de vultur
dac-ar avea ocazia.
Ce nebunie! Uită-te la ea!
Pasărea-rinocer a zburat pe lângă ea și a luat-o în vizor.
I s-au ridicat penele de pe cap.
Da, de aceea li se zice vulturi încoronați.
E o reacție automată, ca o privire furioasă sau letală.
Imediat ce pericolul a dispărut, penele coboară, uite!
A reperat ceva spre dreapta.
Avem alți musafiri. Sunt maimuțe malbrouck.
Sunt și la sol, și în copac,
în dreapta mea, în spate.
Dacă nu sunt pui, pot cântări aproape dublu față de ea.
Are o privire vicleană…
S-ar putea să avem parte de ceva acțiune.
O s-o facă. Uite că pleacă!
Doamne!
N-am văzut-o niciodată plecând atât de repede și coborând atât de jos.
Puiul face tărăboi.
Maimuțele dau alarma.
E zarvă mare-n junglă.
Uite-o că vine!
Aia e o maimuță mare.
E ca și când mama a adus acasă cel mai mare trofeu posibil.
Și puiul o să mănânce pe săturate.
Gâfâie. Pare epuizată.
Nici nu-i de mirare…
Probabil s-a luptat cu ea, a ucis-o, a făcut-o bucățele și a cărat-o la cuib.
Maimuțele sunt mamifere inteligente, sociale.
Probabil a avut de-a face și cu alte maimuțe furioase.
Ce animal legendar! Ce mă bucur pentru ea!
M-a învățat atât de multe!
Mișcarea din cap când reperează prada.
Balansul de dinainte de decolare.
Virajele și întoarcerile în aer, de parc-ar fi un avion de luptă.
E la fel și cu vulturii încoronați din pădurea liliecilor.
Pornesc într-acolo cu un nou plan de atac.
Iată-ne…
Sam se instalează la camera cu obiectiv lung.
Dar adevărata noastră misiune
e să filmăm un vultur încoronat vânând din aer.
Însă, ce să vezi, drona mea e și marea mea slăbiciune.
Bateria se consumă rapid, limitând fiecare zbor
la sub 20 de minute.
Ca să am mai multe șanse să filmez o vânătoare,
nici n-o să caut vulturi încoronați până nu se sperie liliecii.
În loc să planez în așteptare, o să stau
și, dacă liliecii încep să zboare, merg acolo
și sper să filmez momentul.
Ce s-ar putea întâmpla?
Deocamdată, liliecii
stau ascunși în vegetație.
Cred că trebuie să fie calmi și să rămână pe poziții.
Eu așa aș face, dac-aș fi liliac.
Au început să zboare destul de mulți.
Bine, recepționat. Decolez.
Hai, repede! Haide!
E o nebunie! Valul de panică
a cuprins toată colonia și țâșnesc toți în aer.
Vreau ca vulturul să atace înainte să-mi moară bateria
și să mă întorc acasă.
Nici nu sunt presat.
Ce-a aterizat? Chiar sub dronă?
Zeii vulturilor mi-au ascultat rugile.
Avem un vultur încoronat.
Sam, uită-te la dronă!
Da, recepționat. Încerc s-o localizez.
Am văzut ce rapid vânează păsările astea, așa că nu-mi iau ochii de la monitor.
Tot nu văd drona.
Copacul în care e se înclină spre stânga.
Acum o văd, da.
Super! Baftă!
Ce emoții am!
E așa greu să urmărești păsările astea! N-ar fi un moment bun
să scutur copacul.
O să stau la distanță până decide să vâneze.
Haide, amice. Hai!
Ia unul.
Bateria asta n-o să reziste o veșnicie. Hai! Du-te!
Ce de lilieci!
I-a luat în vizor.
Dă din cap, caută o țintă.
Baterie descărcată.
„Pornește în următoarele patru minute?”
Asta-i întrebarea.
Așa. A plecat.
Ai două minute să vânezi, dle Vultur.
Haide! Sunt atâția lilieci în jurul lui!
Treizeci de secunde.
Acum ori niciodată, amice.
Mișcă din cap.
O să pornească. Sigur!
Spre lilieci…
A prins unul. L-a prins! Da!
L-am pierdut în spatele copacului.
Îl vede cineva?
Uite-l, zboară, de la stânga la dreapta.
Incredibil!
Drona se va întoarce la bază în zece secunde.
Au fost câteva minute tensionate.
Liliecii s-au speriat, dar am primit avertizare de baterie descărcată pe dronă,
clasic…
Ezita, cumva: „Să merg, să nu merg…”
Până la urmă s-a dus și l-am văzut prinzând liliacul.
Să vezi un vultur încoronat e deja o imagine spectaculoasă.
N-am crezut c-o să filmăm unul vânând un liliac.
Uimitor!
Dacă leii sunt cei mai periculoși prădători de pe pământ,
vulturii încoronați sunt, cu siguranță, stăpânii cerului.
Ce vânător!
ACTUALIZARE…
Ulterior realizării acestui film am primit vești îmbucurătoare.
Un judecător din Zambia a dat un ordin
care oprește două companii să defrișeze pădurile
de la liziera Parcului Național.
Este un pas mic, dar esențial, în lunga luptă
pentru salvarea vieții sălbatice.
Subtitrarea: Cristina Pintecan