Hľadám v oceáne ťažko zachytiteľnú superskupinu,
ktorú tvorí päťtisíc delfínov dlhonosých.
Na hladine je veľa aktivity.
Sú tu vtáky vnárajúce sa do vody… Ježiši! Pozrite!
Toto je úžasné.
Húf lampovníkov z čeľade Myctophidae. Obľúbená potrava delfínov dlhonosých.
Ale kde sú?
Pozrite. Delfíny.
Prichádzajú. To bude pekné prekvapenie.
Ste pripravení?
Som Bertie. Filmovanie zvierat je mojou prácou…
To nevidíte každý deň.
…a beriem to ozaj vážne.
Pozri, snažím sa nafilmovať tučniaky. A zmeškal som to!
To bolo tesné.
Chcem rozpovedať príbehy o divočine v rýchlo sa meniacom svete.
To znelo ako veľká prasklina!
Toto sú moje dobrodružstvá.
ANGLICKO
Opúšťam Anglicko a smerujem do ohromného Tichého oceánu…
KOSTARIKA
…osemtisíc kilometrov od pobrežia Strednej Ameriky.
Mám trochu obavy z bádania v najväčšej divočine na Zemi.
Toto miesto pokrýva polovicu povrchu našej planéty.
Otvorený oceán, šíre more!
Hľadám superskupinu delfínov dlhonosých.
Tá vznikne, keď sa na chvíľu spojí viac skupiniek
a tisíce živočíchov vytvoria jednu obrovskú skupinu.
Nafilmovať taký pohľad by bol splnený sen.
Žiaľ, naše oceány čelia rôznym problémom a tieto udalosti sú
čoraz zriedkavejšími, ale dôvodom, že sme konkrétne tu,
je, že sa tu delfíny zhromažďujú stále v neuveriteľných počtoch.
Nikto presne nevie, prečo sa tvoria superskupiny, ale zvyčajne sa to deje,
keď je v okolí veľa potravy.
Takže prehľadávame šelfový zlom medzi Queposom a hranicou Panamy.
Tam plytké oceánske dno odrazu klesá.
Tento pás studenej hlbinnej vody má mimoriadne vlastnosti,
ktoré môžu pritiahnuť veľa hladných delfínov.
Viac než kilometer a pol pod nami morské dno nie je ploché.
Sú tam kaňony a priehlbiny, kopce a sopky
a prúdy sa rútia pomedzi všetky tie štruktúry
a to na niektorých miestach vytláča vodu nahor
a vynáša potravu k hladine.
Inými slovami, je to veľká modrá púšť s oázami ukrytými pod vlnami.
To hľadajú delfíny dlhonosé.
Teoreticky to všetko znie pekne. Nájsť jednu z oáz.
Nafilmovať delfíny. Hotovo. Ísť domov.
Ale je to veľký risk.
Sme príliš ďaleko od pevniny, aby sme sa vracali po zásoby,
takže máme len tri týždne na prebádanie vyše 15 000 kilometrov štvorcových oceánu.
Ako, prepánakráľa, nájdeme tie delfíny?
Musíme sa pozorne pozerať, musíme si ich všimnúť z diaľky.
A môj sprievodca Nico má ďalší skvelý tip. Hľadať vtáky.
Všimnete si ich na oblohe ľahšie a často nasledujú delfíny za potravou.
OSTÁVA 17 DNÍ
Po štvordňovom hľadaní bez prestávky je to tu!
- Johnny! - Áno?
- Johnny, guľová návnada. - Kde?
Priamo pod provou.
Šialená aktivita, všade špliechajú.
V pohode? Potrebuješ pomoc?
- Netreba. - Okej.
Je čas naskočiť na motorový čln a ísť do vody.
Na hladine je veľká aktivita. A formuje sa guľová návnada.
To sa deje, keď predátory, delfíny, tuniaky tlačia ryby,
svoju korisť, k hladine a tie sa zhromaždia do tvaru gule
a voda začne vrieť.
Teraz sa Nico a Maiky snažia vymyslieť,
kde ma vysadiť, lebo po okolí sú tie húfy,
a ak ma vysadia príliš blízko, môžeme zasiahnuť
do situácie, čo nechceme.
Ale ak budem príliš ďaleko, možno to neuvidím.
Ani stopy po delfínoch, ale hemží sa to tu dole tuniakmi žltoplutvými.
Je to ako pozerať sa cez strieborno-zlatý kaleidoskop!
A priamo v strede je tornádo makrel.
To je večera, ak ste tuniak.
Úžasné!
Zhora aj zospodu.
Každá makrela sa snaží dostať do stredu guľovej návnady.
To je jediný spôsob, ako sa ubrániť.
Alebo aspoň bol!
Hľadajú ochranu.
Používajú ma ako ľudský štít!
Nechcem to tuniakom pokaziť.
Nechcem ani, aby do mňa nejaký narazil.
Majú asi 90 kíl.
Je čas vyliezť.
Bolo to šialené. Také intenzívne. Vo chvíli, keď sme tam prišli…
bol tam jeden tuniak
na každú stovku, ktorá je pod hladinou. Si celý, Johnny?
Zatiaľ hej.
Delfíny dlhonosé sa často objavujú s tuniakmi,
ale môžu sa ukázať kedykoľvek.
Nechceme to pokaziť tým, že tam znovu skočíme priskoro.
Čakáme, kým sa to ustáli,
aby tam bolo dosť predátorov tlačiacich húf k hladine.
Nico niečo videl.
Nuž, nie sú to delfíny dlhonosé.
Je to veľká skupina delfínov škvrnitých a zamerali sa na tie makrely.
Čas ísť do vody. Poďme!
Tieto delfíny by mali udržať makrely v obklopení.
Sú také pokojné v porovnaní s tuniakmi…
ale presne vedia, čo robia.
Pracujú v skupinách…
naháňajú makrely dokopy ako pastierske psy.
Tým majú tuniaky na čo cieliť.
Dva najväčšie predátory spolupracujú. To je pre makrely masaker.
Čím viac zožerú, tým menej miesta je na ukrytie.
Prešlo len asi 20 minút od príchodu delfínov.
A myslím, že je koniec.
Myslím, že na toto tak skoro nezabudnem.
Keď vidíte zúrivý lov, vidíte predáciu na pevnine,
často ste dosť ďaleko a používate približovací objektív.
Ale pod vodou je to úplne iné,
obmedzuje vás viditeľnosť vo vode, musíte byť priamo uprostred.
Cítiť tuniaky také veľké ako ja ženúce sa okolo,
ktoré ma takmer vytlačili z cesty,
a cítiť zvuk echolokácie delfínov,
ich klikanie bzučiace v mojom bruchu…
Lepšie to už asi nemôže byť.
Narazili sme na produktívne miesto oceánu, a ak tu bude pre delfíny potrava,
máme šancu nájsť superskupinu delfína dlhonosého.
Ale s príchodom západu slnka je čas sa vrátiť
na veľkú loď a pripraviť sa na zajtra.
Nechcem, aby nás to v noci unieslo odtiaľto ďaleko,
ale toto je otvorené more. Pod nami sú asi tri kilometre vody
a nič, o čo by sa klasická kotva zachytila.
Takže Theo umiestňuje jedinú formu ukotvenia, ktorú máme.
Je to morská kotva.
Namiesto zachytenia o skalu sa zachytí o oceánske prúdy.
Náš problém je, že na hladine
sa loď správa ako veľká plachta. Takže ak sa počas noci zdvihne vietor,
mohol by nás odfúknuť doprostred ničoho.
Takže tento veľký padák sa správa ako kotva. Ako brzda,
aby sme ostali na mieste s delfínmi.
V hľadaní máme prestávku, ale delfíny dlhonosé lovia v noci.
Niekde by mohla byť práve teraz superskupina
raziaca si svoju cestu vlnami.
OSTÁVA 16 DNÍ
Začíname skoro ráno. Vďaka morskej kotve sme stále blízko miesta,
kde sme včera videli guľovú návnadu.
Kapitán Oscar niečo zbadal. Skontrolujem to dronom.
Sú to určite delfíny.
Choď trošku bližšie, nakloň sa.
Fíha. Pozrite na ne! To je kopa delfínov dlhonosých!
Nie je to superskupina, ale keď sa 30 takýchto skupiniek spojí, bum!
Je z toho skupina so šírkou kilometer a pol, možno aj viac.
To hľadáme.
Je čas precvičiť si filmárske zručnosti na tú očakávanú chvíľu.
Super! Tam je pár malých mláďat. Tie sú malinké!
Plávajú blízko pri mame a vravia: „Mami, počkaj ma.“
Pochybujem, že niekedy videli pevninu.
Musia si myslieť, že oceán je nekonečný.
Drony majú neuveriteľnú perspektívu. Myslím tým, že z hladiny…
dobre, je tam dosť chrbtových plutiev,
ale keď sa dostanete nad ne, vravíte si:
„Fíha, pozrite na ne!“ To ste ani netušili.
Tento dron mi určite pomôže ukázať
neuveriteľný rozsah superskupiny, keď ju nájdeme.
Chcem zachytiť správanie, podľa ktorého dostali
meno spinner dolphins v angličtine.
Na to budem potrebovať ďalší revolučný prístroj.
Kamera stabilizovaná gyroskopom zabezpečuje plynulé zábery
na rozkolísanom oceáne.
Nech sa páči. Okej. Pozor.
- Máš to? - Hej.
Niečo to stálo, takže mi Tash pomáha s manévrovaním.
Veľa obratov uvidíš, ak natočíš kameru doľava.
Iné ako dron, ktorý vidí
absolútne všetko. Rameno trochu nižšie, prosím, Tash.
Sme na hladine, snažíme sa o blízky záber z podhľadu.
Netušíte, kde sa zjavia delfíny.
Takže vyberiem záber a budeme čakať na delfíny.
Dúfajme, že sa zjavia v zábere.
Existujú teórie o tom, prečo skáču a robia obraty.
Podľa niektorých sa snažia zbaviť parazitov z tela.
Iné hovoria, že tak komunikujú. Ďalšie, že je to len zábava!
Ten sa musel otočiť vo vzduchu trikrát.
Dokážu sa vraj otočiť šesť alebo aj sedemkrát v jednom výskoku.
Jedna vec je istá. Akýkoľvek je dôvod tých obratov,
musí to byť pre ne dôležité,
lebo trénovať začínajú veľmi skoro.
To je ale rozkošné!
Tam je malinké mláďa a robí malé poskoky.
Filmovať delfíny je skvelé, ale nebudem mať ďalšiu príležitosť
precvičiť si plávanie v superskupine. Musím ísť hneď do vody.
- Dobre? - V pohode.
Delfíny používajú klikanie na navigáciu a pískanie na komunikáciu.
Ten zvuk je ohromný.
Sú tiež rýchle.
V plnej rýchlosti dokážu dosiahnuť viac než 30 km/h.
Ale nestačím im ani pri bežnom plávaní!
Páni! To je fantastické.
Vidieť toľko delfínov pod vodou.
Ale skupina niekoľkých stoviek jedincov je len zlomkom veľkosti superskupín,
ktoré delfíny dlhonosé dokážu vytvárať.
Niekde tu je skupina tisícok a tisícok delfínov
a skutočne ju veľmi chcem nájsť.
To krátke stretnutie mi dalo cennú lekciu.
Filmovanie delfínov dlhonosých na hladine je náročné, no možné.
Ale potápanie s nimi? To nie je také jednoduché.
Skôr než to skúsime znovu, pôjdem späť na loď
a pripravím svoju tajnú zbraň.
Najväčšou výzvou
počas filmovania pod vodou je udržať ich tempo.
Neviem plávať dosť rýchlo.
Toto by mohlo vyriešiť naše problémy.
Je to podvodný skúter.
Vzadu je fakt silná vrtuľa.
Kameru mám pripevnenú vpredu.
A teoreticky by som mal dokázať udržať ich tempo.
A ozaj je to len „teória“. Je tiež možné,
že katastrofické zlyhanie
pošle celé moje vybavenie ku dnu.
Ak sa to stane, skončili sme.
Takže na to pôjdeme pomaly a uvidíme, či to funguje.
Trinásťročný chlapec vo mne je neskutočne nadšený
už len z toho, že pôjde na skútri pod vodou.
Ideme na to. Najprv kontrola tesnenia.
V poriadku.
Pri pomalej rýchlosti to drží pokope.
Teraz to skúsim naplno. Ako James Bond.
Delfíny plávajú rýchlosťou asi 10 km/h.
So skútrom zvládnem päť, ale aj to je
minimálne trojnásobok mojej plaveckej rýchlosti.
Takže je to zlepšenie.
Všetko v poriadku?
- Je to fakt zábava. - Podaj mi to.
Len držíš plyn a cítiš sa ako delfín.
Dúfajme, že to delfíny prijmú.
Pod vodou sa zdá byť ticho, čo je dôležité.
Myslím, že to bude fungovať.
Krásny deň! Moje prvé ranné plávanie s delfínmi dlhonosými.
Dnes večer rekonštruujeme scény z Thunderballu.
Myslím, že sme pripravení.
Zajtra už len musíme nájsť tú superskupinu delfínov dlhonosých.
OSTÁVA 15 DNÍ
Nový deň prináša nové pochybnosti.
Najbližšie štyri dni na palube lode Aguila budú podobné.
Vstávať skoro.
Dobré ráno!
Vziať si kávu.
Zvyčajne to nerobí. To kvôli kamere.
Zamieriť na palubu. A zízať na more.
Obrovské nádherné more zdanlivo bez života.
V podstate tu stojíme s očami takto
od východu slnka až po jeho západ.
A drobné znamenia nás povedú k superskupine.
Zvláštna vlna, náhodné šplechnutie, hladný kŕdeľ vtákov.
Ale aké sú naše šance?
Sme na šírom mori, no bez známky života.
Toto je veľmi jednotvárne.
Nebudem klamať, začínam mať trochu obavy.
Venovali sme tomu veľa času a prehľadali sme obrovskú oblasť.
Ale zatiaľ čo sa hýbeme my, delfíny sú takisto pohyblivým cieľom,
takže môžu byť aj na mieste, ktoré sme už prehľadali,
len sme ich nezachytili.
OSTÁVA 7 DNÍ
Prezreli sme mapy a nastavili kurz
smerom k ďalšiemu podvodnému kaňonu, kde oceánske prúdy
vytláčajú potravu pre delfíny k hladine.
Ale nevideli sme jediného delfína dlhonosého, nie to superskupinu.
Potrebujeme zlepšenie nálady.
A to konečne prichádza v podobe delfínov skákavých.
Využívajú vlnu vytvorenú loďou na zrýchlenie.
To im šetrí energiu a nám dáva nádej.
Ak tu našli potravu,
je šanca, že nájdeme aj delfíny dlhonosé.
Narazili sme na veľkú skupinu delfínov.
- Bertie! - Áno?
- Tam vpredu sú grindy. - Grindy?
- Aj delfíny… - Kde?
…priamo pred provou.
Páni. Neverím.
No dobre. Zrazu je to veľmi zaujímavé.
Hlavná skupina je na tretej hodine, Bertie,
stále je tu pár grínd.
Neuveriteľné.
Je ich viac než len zopár.
Dronom vidím najmenej tridsať.
Grindy sú tiež delfíny,
ktoré lovia hlboko v mori v hĺbke vyše 900 metrov.
Hľadanie potravy je pre ne neskutočne ťažké.
Musia chodiť sem hore, aby si oddýchli a chytili dych.
To dalo delfínom skákavým možnosť užiť si spoločnosť.
Výnimočný pohľad. Vyzerajú, akoby sa naháňali.
Dva rôzne druhy sa hrajú. Šialené!
Neviem, či to vôbec bolo niekedy zaznamenané.
Pozrite!
Zabávajú sa.
Otočka vpred!
Niektoré delfíny obťažujú sviňuchy, dokonca šikanujú veľryby,
ale tu nie je žiadna nevraživosť.
Vyzerá to ako stará dobrá zábava.
I keď grindy môžu vážiť toľko ako hroch,
potápači ich znervózňujú.
Takže musím postupovať opatrne, keď s nimi budem vo vode.
Blížime sa pomaly, motor je na nízkych otáčkach,
lebo vedia byť veľmi plaché.
Takže všetko budeme musieť robiť čo najtichšie.
Vkĺznem do vody bez špliechania,
tak hádam budú chcieť moju spoločnosť.
Dobre?
Prítomnosť delfína skákavého môže hrať v môj prospech.
Ak budú pri mne pokojné, upokojí to aj grindy.
Budem sa držať pri nich, až kým ma k nim nezavedú.
Je to nádherné.
Niektoré sa len tak potulujú veľkou modrou prázdnotou
ako obrovské vzducholode.
Iné len tak oddychujú s inými delfínmi.
Premýšľam, či je to viac než len hra.
Navzájom sa dotýkajú.
Tak si delfíny upevňujú putá.
Je možné, že sa kamarátia roky?
Je úžasné byť súčasťou takej dôvernej chvíle s grindami.
Čoskoro budú opäť uháňať loviť do hlbín.
Zdá sa však, že práve teraz sa deje ďalšia dôležitá vec.
Veľa sa môžete o strave živočícha dozvedieť z jeho výkalov…
A grindy ich produkujú dosť.
Idem skontrolovať svoje nálezy a pripraviť sa na ďalší ponor.
Najvtipnejšia časť bola, keď mi jedna z nich
vypustila obrovský výkal do tváre a ja som doň vplával.
Vo výkaloch bolo toto. Je to zobák kalmára.
Nachádza sa v ústach kalmára.
Žiaden nie je teraz na hladine.
Všetky sú hlboko.
Grindy sa tam potápajú,
žerú kalmáre a vracajú sa na hladinu dýchať.
Máme pokojné more aj delfíny,
pri ďalšom ponore sa budem ozaj snažiť.
Skúter je pripravený a najlepšie na ňom je to,
čo je aj dôvodom, prečo by to mohlo s delfínmi vyjsť. Je tichý.
Ak to bude fungovať, prinesie to úplne nový rozmer
do filmovania delfínov.
Funguje to ešte lepšie, než som dúfal.
Cítim sa ako grinda.
Kedysi verili, že skupinu vedie vodca. Ako pilot. Preto sa im v angličtine
hovorí „pilotné veľryby“…
Dnes vieme, že to nie je pravda, ale majú silné rodinné puto,
ktoré drží skupinu pokope.
Jedna grinda však vyniká. Dospelá samica.
Myslím, že si ma obzerá, overuje, či som neškodný.
Ale je to pocit, akoby mi pozerala do duše.
Zdá sa, že táto rodina mi dôveruje.
Asi maximálnou poctou je,
že zaspávajú pred mojimi očami.
Sú úchvatné.
Myslím, že je čas nechať ich.
- Fungovalo to! - Fungovalo, hej?
Je to ako byť grindou.
Najväčšia, myslím, že to bola samica, prišla ku mne.
Videl som, ako po mne behá očami, ako ma kontroluje.
Zadívali sme sa na seba a nikdy som nič také nevidel.
Pozerať sa do očí niečoho, čo je zjavne také inteligentné.
Vyžarujú inteligenciu.
Sme uprostred ničoho,
možno to bolo prvý raz, čo videla tá grinda človeka.
Prvý raz, čo som videl pod vodou grindu ja, takže..
Dúfam, že jej zážitok bol taký skvelý ako môj.
Grindy boli obrovským bonusom, ale míňa sa nám čas
na nájdenie superskupiny.
OSTÁVA 6 DNÍ
Akoby sa nám oceán vysmieval.
Rozmýšľam, že si natrvalo pripojím túto tyč k telu,
aby som nemusel používať ruky. Skočte ešte raz, pán alebo pani Delfínová.
Je to delfín obyčajný.
Tri alebo štyrikrát denne sa všetci potešíme,
lebo vidíme delfíny.
Ale potom, žiaľ, hoci je vždy super vidieť delfína,
sú to napokon tie nesprávne.
Delfíny obyčajné skáču omnoho vyššie.
Robia veľké skoky, takže viete
už z veľkej diaľky, či je to delfín obyčajný
alebo dlhonosý. Dá sa to rozoznať aj podľa toho,
že keď delfíny obyčajné skáču
a ukážu vám brucho,
ak je biele, je to delfín obyčajný.
Čo je to? Veľký vysoký skok. To je delfín obyčajný. Nie dlhonosý.
Sledovať akéhokoľvek delfína je splnený sen.
- Veľké šplechnutie. - Nočná mora.
Ak nemáte deadline.
Delfín obyčajný.
Videl som jedného skočiť ozaj vysoko!
Nikdy som nebol taký sklamaný, že vidím delfína.
Preto sa im hovorí obyčajné, Bertie.
Ale prišli sme až sem, aby sme nafilmovali superskupinu delfínov dlhonosých.
A s plynúcim časom sa k nám vkrádajú vážne obavy.
Začína to byť trochu frustrujúce.
Niekde tam sú tisíce delfínov,
ale nemôžeme ich nájsť. A čím viac sa obzeráme,
snažíme sa nájsť ihlu v kope sena,
tým viac začínam cítiť, že možno nenájdeme
superskupinu delfínov dlhonosých,
o ktorej sa hovorí, že sa tu schádza a pláva po okolí.
Hoci ak ma oceán naučil jednu vec,
je to tá, že šťastie sa môže na vás usmiať hocikedy.
OSTÁVA 1 DEŇ
Je to tu. Posledný deň. A všetci sme na hliadke.
Možno je aj tento korytnačí taxík dobrým znamením.
Čo je to?
Potápajú sa na 10. hodine, Bertie, smerujú k 9.
Potápajú sa tu vtáky.
Toto je naša posledná šanca nájsť delfíny dlhonosé.
Na hladine je veľa aktivity.
Vtáky sa hromadia nad vodou.
Sú tam suly, víchrovníky, rôzne druhy vtákov
vnárajúce sa do vody… Bože! Pozrite!
Na hladine je to divoké.
Dobre. Môžeš to nafilmovať ponad jeho plece,
to vyzerá skvelo.
Posledné dni boli frustrujúce.
Je to nádherné miesto, nechápte ma zle,
ale je dosť nudné chodiť hore a dole a zízať na prázdny oceán.
Ale občas narazíte na oázy, kde je život vzrušujúci.
A práve teraz sa to deje.
Dobre. Vtáky sa potápajú a návnada je hore.
- Kde je to? - Rovno tam.
Je tu tak ticho.
Žiadne svišťanie tuniakov, zvuky delfínov…
Len guľová návnada veľkosti planéty z lampovníkov.
Žijú v hĺbke
a zvyčajne smerujú k hladine v noci, aby sa nakŕmili planktónom.
Vtedy ich delfíny dlhonosé zvyčajne lovia.
Sú hlavnou zložkou ich potravy.
Ale lampovníky sú zriedka na hladine cez deň.
Šupiny vo vode dokazujú, že delfíny sa nakŕmili.
Tak kam šli?
Pozri, Nico! Pozri! Tu sú delfíny.
Prichádzajú.
Čaká nás prekvapenie.
To rád počujem!
Delfíny sa vrátili.
Nie sú to delfíny dlhonosé, ale delfíny škvrnité.
Je to ako sledovať športový tím!
A hra sa volá „Zastav unikajúce ryby“.
Zdola vypúšťajú bubliny.
Všetok ten stúpajúci vzduch straší lampovníky
a drží ich blízko pri hladine.
Stavím sa, že vtáky sú im vďačné.
Mláďa! Sleduje mamu, zbiera tipy.
Toto je trochu ako vyhrať jackpot.
Lampovníky sú jednými z najrozšírenejších rýb na Zemi
a lákajú mnohé predátory.
Prichádzajú ďalšie… mobuly.
Kedysi sa považovali za pasívnych požieračov planktónu.
No ukážte im guľovú návnadu a budú všetko, len nie to.
Laloky po stranách tváre sa nazývajú cefalické laloky.
Využívajú ich na to, aby si nahnali ryby do úst.
Je to tu.
Dorazili riadené strely rybieho sveta.
Tuniaky žltoplutvé. Stovky tuniakov!
Sú tu štyri predátory a všetky kvôli tej istej potrave.
Očakávali by ste nejaké konflikty.
Ale jediné živočíchy, ktoré si to odnášajú, sú lampovníky.
To je všetko. Predátory sú preč.
Po guľovej návnade nezostalo takmer nič…
Ostala len galaxia drobných šupiniek lesknúcich sa vo vode.
Prebádať miesto, na ktoré sa málo ľudí vôbec niekedy dostane,
bolo veľmi cennou skúsenosťou.
Oceán ma jednoznačne veľa naučil.
Musíte mať trpezlivosť a vytrvalosť
a hlavne sa musíte vedieť prispôsobiť,
lebo nikdy neviete, čo uvidíte.
A som aj rád, že hoci nadmerný rybolov, znečistenie a rastúca teplota vody
ničia oceány na celom svete, zdá sa, že tento malý klenot,
toto miesto tu sa drží.
Jedným z hlavných cieľov expedície bolo nájsť a nafilmovať superskupinu
delfínov dlhonosých a, žiaľ, nepodarilo sa nám to…
jednoducho záhadne zmizli.
To sa asi stane, keď prehľadávate otvorený oceán.
Tie delfíny niekde sú, len sa nám ich nepodarilo nájsť.
Ale čaro otvoreného oceánu je v tom, že zatiaľ čo vám niečo odoprie,
niečo iné vám daruje.
Vedomosť, že tam niekde
sú miesta plné života, ktoré sú domovom
najneuveriteľnejších, najčarovnejších stretnutí divokej prírody.
To je dosť výnimočné.
DOPLNENIE…
Snažili sme sa nafilmovať delfíny, no najväčším prekvapením
bol počet tuniakov žltoplutvých, ktoré sme videli.
Po vytlačení cudzích továrenských lodí k pobrežiu
podľa miestnych rybárov ich počty opäť stúpli
na tomto mieste.
Je to malé víťazstvo, ale ukazuje, čo sa môže stať,
keď zastavíme v oblasti továrenský rybolov a necháme prírodu vyliečiť sa.
To sú dobré správy pre prírodu aj pre miestnych rybárov.
Preklad titulkov: Zuzana Jánošíková