Vstúpte do sveta mimo svojho vnímania.
Do sveta výnimočných zvierat
s ukrytou silou a skvelými zmyslami.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu,
zamyslite sa znova.
SUPER/NATURAL: SUPERSCHOPNOSTI Z RÍŠE ZVIERAT
V tomto nepredvídateľnom svete...
ROZPRÁVA BENEDICT CUMBERBATCH
... zvieratá urobia čokoľvek, aby svoju rodinu udržali v bezpečí.
Ale so skvelým rodičovstvom prichádza veľká zodpovednosť.
Tento samček jakany africkej nosí na sebe svoje mláďatá.
Už štyri týždne sa o vajíčka staral sám.
A keďže sa vyliahli pred dvoma dňami, vzal ich pod svoje krídlo.
Mláďatá jakany sa liahnu ako miniatúry rodičov veľkosti zápalkovej škatuľky.
A sú prekvapivo nezávislé.
Presne ako ich ocko, vďaka veľkým roztiahnutým prstom sa ich váha rozloží
na veľkú plochu,
takže to vyzerá, akoby vedeli chodiť po vode.
Vydávajú sa hlboko medzi lekná
a kŕmia sa muchami.
Ocko balansuje medzi poskytnutím slobody mláďatkám,
ktorú potrebujú pre svoj rast,
a ich zabezpečení.
Môžu by sebestačné, no neznalé nebezpečenstva.
Len jedno zo štyroch sa dožije dospelosti.
Orliak jasnohlasý s polarizovaným zrakom dokáže vidieť aj napriek oslneniu,
ktoré sa odráža od vody, a zamerať akýkoľvek pohyb.
Keď jakany zacítia hrozbu, obvykle zbalia svoje mláďatá
a bežia sa ukryť.
No teraz sú mláďatá roztrúsené až príliš ďaleko.
Ocko teda vyšle tajné tiesňové volanie, ktorým
v nich vyvolá neuveriteľný inštinkt ochrany proti predátorom.
Mláďatká akoby zamrznú.
Teraz môže ocko len dúfať, že zostanú čo najnehybnejšie.
Keď nebezpečenstvo pominulo, beží si ich zozbierať.
No jedno mláďatko stále chýba,
je stále akoby zamrznuté.
Dierky v jeho zobáku fungujú ako šnorchel a pomáhajú mu dýchať.
No keďže je pod vodou, nepočuje ockovo volanie.
Čím viac ho hľadá, tým viac pozornosti priťahuje.
Krokodíly totiž svojou citlivou kožou zachytávajú vibrácie.
Tie obrovské nohy majú svoju cenu.
Ocko je konečne dosť blízko na to, aby ho mláďa počulo,
a vydá sa mu v ústrety.
Konečne
sú všetci spolu,
zababušené u svojho ocka.
Keď sa zvieratá vydajú na cestu výchovy mláďat,
potrebujú fenomenálne schopnosti, aby sa rodina mohla rozrastať.
POKRVNÉ LÍNIE
Matky urobia čokoľvek, aby zabezpečili
mláďatkám do života ten najlepší štart.
Táto korytnačka tereka veľká amazonská hľadá tú najlepšiu pláž
na kladenie vajíčok.
Problém je, že taká existuje len dva mesiace na konci
obdobia sucha,
ukrytá pod komplexom vodného bludiska.
A rieka je príliš zakalená, aby našla cestu.
No táto mama je odhodlaná
preniknúť do neuveriteľnej tajnej siete.
Putuje za slabým volaním ostatných korytnačiek.
Sú čoraz hlasnejšie
a znásobujú sa.
Z rozsiahlej oblasti 2400 kilometrov štvorcových
sa zbiehajú korytnačie matky.
Štyridsaťtisíc matiek.
Spolu s ostatnými samičkami sa nejako musí uistiť, že sa jej vajíčka vyliahnu
začiatkom obdobia dažďov.
Ak ich znesie príliš skoro, mláďatká sa nebudú môcť vyhrabať
z horúceho suchého piesku.
Ak ich znesie príliš neskoro, stúpajúca voda vajíčka zatopí.
Nedávno sa zistilo, že tieto korytnačky majú pozoruhodnú schopnosť
predvídať budúcnosť.
Pomocou kolektívnej inteligencie odhadnú ideálny čas na kladenie vajíčok.
Pomocou ôsmich rôznych zvolaní diskutujú o vlhkosti, teplote
a úrovni vodnej hladiny,
až kým nedôjdu k zhode.
Nastal čas.
Pri výbere miesta sa nechá usmerniť ostatnými
presne uprostred pláže.
Spoločným hniezdením
dajú štyrom miliónom korytnačích mláďat
o dva mesiace tú najlepšiu šancu na prežitie.
Ako vajíčka v piesku inkubujú,
konečne prichádzajú dažde.
Presne ako jeho matka, aj toto novorodené korytnačie mláďa rozpráva.
A nie je samo.
Do tohto rozhovoru sa zapájajú tisícky hniezd po celej pláži.
Spolu sa rozhodujú, kedy je dokonalý čas vystúpiť na povrch.
Vo vlhkom piesku sa ľahko hrabe,
no mláďa sa dostáva do nebezpečného sveta.
Niektoré sa k rieke nedostanú.
No neuveriteľná tímová práca matiek zaistila bezpečnosť malých korytnačiek
vďaka ich obrovskému počtu.
Skrývajú sa v dave,
neustále komunikujú,
tie, ktoré sú vpredu, podporujú v ceste ostatné.
A presne ako jeho matka pred ním, vďaka pomoci skupiny
to mláďa dokázalo.
Teraz musí plávať do bezpečia.
A je neuveriteľné, no je tam niekto, kto mu ukáže cestu.
Mama je stále tu.
Vlastne všetky korytnačie matky čakajú.
Keď začujú svoje mláďatá, volajú na ne,
aby ich nasmerovali do hlbších vôd.
Toto nedávne zistenie je prvým príkladom toho, ako korytnačí rodičia
po vyliahnuté pomáhajú svojmu potomstvu...
U mnohých zvierat
začínajú ich superodičovské schopnosti dávno pred narodením.
V maternici vzniká mimoriadny život.
Mláďa štyri mesiace staré, menej než 28 gramov.
Slon africký musí do narodenia zvýšiť svoju hmotnosť až šesťtisícnásobne.
No na ťažké nosenie je tu niekto iný.
Slonica má najdlhšiu graviditu zo všetkých cicavcov.
Musí v sebe nosiť mláďa až takmer dva roky,
aby rástlo
počas extrémnych období
a aby ho chránila pred mnohými smrtiacimi nepriateľmi.
No nemusí to robiť sama.
Stádo je jej spása...
a aj jeho.
Po dvanástich mesiacoch v maternici sa stále vyvíjajú uši a sluch.
No už počúva...
pomocou nôh.
Špeciálne bunky v jeho prstoch a pätách zachytávajú vibrácie toho,
ako stádo komunikuje.
Učí sa rozpoznať mamu
a svoju veľkú širšiu rodinu.
Prostredníctvom komunikácie a spolupráce vytvárajú slony silné vzťahy
a sociálne siete, ktoré budú nevyhnutné pre jeho prežitie.
No pochopiť život v stáde si vyžaduje neuveriteľnú inteligenciu.
A dokonca v 20 mesiacoch potrebuje ešte stále čas, aby sa mu vyvinul
ten najväčší mozog zo všetkých pozemských zvierat.
Slonica si predĺži graviditu ešte o ďalšie dva mesiace
zachovaním toku hormónov do jej maternice,
až kým je mláďa konečne pripravené na vonkajší svet.
Oči jej novorodeného mláďatka ešte nie sú plne funkčné.
No matkino volanie na nízkej frekvencii je upokojujúco známe.
Ostatné samice v stáde ho upokojujú jemným mumlaním
a svoje nadšenie vyjadrujú tak, že vylučujú feromóny
zo spánkových žliaz.
No na oslavu nie je veľa času.
Pach z pôrodu rýchlo putuje ranným vzduchom.
Ostatné samice odstraňujú stopy po pôrode a zahadzujú ich bahnom, aby zakryli pach,
a mama ho zatiaľ prísľubom mlieka povzbudzuje k tomu, aby sa postavilo.
No skôr, než sa napije, musia sa pohnúť ďalej.
Svorka levov sa špecializuje na lov zraniteľných slonov.
No v čoraz teplejšom svete
ja najväčšou hrozbou novorodeného mláďaťa dehydratácia.
Tento rok je zatiaľ bez dažďa.
Bude treba silu celej rodiny, aby našli vodu počas obdobia sucha,
a úžasné rodičovské zručnosti, ktoré mláďatku túto cestu pomôžu prežiť.
Nie všetci zvierací rodičia zostávajú nablízku, aby chránili svoje mladé.
No používajú až nadprirodzené schopnosti, aby udržali svoje mláďatá v bezpečí,
keď sú rodičia preč.
V ekvádorskom hmlovom lese miniatúrna diabolská žaba
hľadá jazierka pre každé zo svojich piatich žubrienok.
Ešte jedno.
Vylučuje špeciálnu tekutinu, aby jej žubrienka mohla plávať na jej chrbte.
Potom vďaka svojmu neuveriteľnému čuchu vystopuje stojacu vodu.
Ale je až tam... hore.
Broméliovité rastliny rastú na konároch v korune stromov.
Hore nie je žiadna pôda, ktorá by vodu absorbovala, takže si ju zachytávajú samy.
Dokonalé jazierko pre žubrienku,
no náročné lezenie pre drobnú žabku.
Odovzdá žubrienku do jej nového domova.
No pre ňu tam hore nič nie je.
Musí sa vrátiť späť na pôdu pralesa,
a tak necháva svoje mláďatá
vystavené predátorom, ktorí lovia v blízkosti broméliovitých jazierok.
No mama má plán.
Späť na napadanom lístí
prehĺta drobných, jedovatých mravcov.
Majú nízku výživovú hodnotu,
no táto dôvtipná žabka
dokáže z mravčích toxínov urobiť oveľa silnejšiu zlúčeninu,
vďaka ktorej sa jej pokožka stáva smrtiacou na dotyk.
Zaodela sa do chemického štítu.
Teraz potrebuje odovzdať túto jedovatú schopnosť svojim mláďatám.
Do každého jazierka
vloží jedno neoplodnené vajíčko
vybavené neurotoxínmi.
Ako žubrienky jedia,
jed sa vypúšťa z vajíčka
a zaplaví jazierko pre žubrienky.
Bludné pavúky hľadajú korisť tak, že vnímajú svojimi nohami.
No táto voda je príliš toxická.
Celé dva mesiace táto ochranárska mama pokračuje
v nosení otrávených vajíčok žubrienkam,
aby sa tak uistila, že počas rastu
sa zmenia na jedovatých malých zloduchov,
presne ako ich mama.
Keď je výchova mláďat dlhodobejšou investíciou,
je na to treba ešte výnimočnejších rodičov.
Šesť mláďat je veľa, najmä pre prvorodičku.
No táto gepardica pochádza z rodu supermatiek,
známych výchovou veľkých vrhov.
Starostlivosť o takúto veľkú rodinu na africkej savane
si vyžaduje veľmi osobitný súbor zručností.
Musí loviť takmer každý deň.
Aby našla dostatok koristi, vydáva sa do ukrytého zmyslového sveta.
Antilopy.
Svojimi kopytami zanechávajú pachové stopy,
aby udržali stádo pokope,
čo znamená, že ich gepardica dokáže vystopovať vďaka ostrému čuchu.
No sú aj takí, ktorí sledujú jej rodinu rovnakým spôsobom.
Väčší predátori hľadajú a zabíjajú gepardie mláďatá.
Aby zabránila sledovaniu svojej rodiny, táto matka urobí niečo pozoruhodné.
Neutralizáciou sírnatých zložiek v strave
odstráni pach zo svojho moču,
vďaka čomu je takmer nemožné ju vystopovať.
Šesť mláďat predstavuje pre dobre maskovaného predátora hendikep.
No jej výhodou je schopnosť loviť počas horúceho dňa.
Iní predátori teraz odpočívajú,
takže je to tá najbezpečnejšia doba nechať mláďatá
a vydať sa na lov.
V hustej buši sa jej bodkovaná srsť mieša s presvitajúcim svetlom,
vďaka čomu sa vie priblížiť k cieľu.
No jej posledné priblíženie
musí byť na otvorenom priestranstve.
Teplo znova využije vo svoj prospech.
Oči smerujúce nabok poskytujú antilopám široké zorné pole,
no ich hĺbkové vnímanie je slabé.
Horúčava pôsobí ako neviditeľný plášť,
vďaka čomu je ukrytá im rovno pred očami
a približuje sa čoraz bližšie,
kým nie je pripravená zaútočiť...
Z nuly na 100 za menej ako tri sekundy.
Konečne jedlo pre celú rodinu.
No aj tak ich núti jesť rýchlo. Vie, že čas sa kráti.
Keď je mäso vystavené vzduchu, krv sa zmieša s kyslíkom
a vytvorí tak pach, ktorý vietor zaveje ďaleko.
Ale má záhadnú schopnosť vidieť prichádzajúce problémy
a byť o krok vpred.
Bruchá plné, celá rodina v bezpečí.
Mama by si mohla konečne oddýchnuť.
No nie priveľa.
Za menej ako rok musí pripraviť tieto mláďatá na nezávislosť.
Rodičia musia prerušiť svoju prácu, aby mláďatá pripravili na opustenie hniezda.
Chicagská mestská džungľa sa nezdá byť skvelým miestom na výchovu mláďat,
ak nemáte nadprirodzené rodičovské schopnosti.
Pre sokola má Veterné mesto Chicago toho veľa nachystaného.
Je tam neviditeľná sieť vzdušných prúdov, ktorá vanie okolo centra mesta,
a ktorú táto matka využila vo svoj prospech.
Keď slnko zahreje asfalt a betón,
vytvorí tak silné tepelné prúdy,
ktoré jej pomáhajú vzlietnuť až takmer 800 metrov do neba,
odkiaľ je pripravená... letieť strmhlav dolu.
Štyristo kilometrov za hodinu.
A ak sa jej korisť uhýba medzi budovami,
využíva prudké prúdenie vzduchu medzi blokmi ako trysky, a tak zvyšuje
svoju horizontálnu rýchlosť,
čím získa moment prekvapenia.
Zabíjaním v meste vychová oveľa viac mláďat,
než jej sokolie sesternice na vidieku.
Posledných päť týždňov dbá o silný rast svojich mláďat,
poskytuje im všetko, čo na prežitie potrebovali.
S malou pomocou od supertatka.
Spolu sa striedajú v opatrovaní a v love.
Mláďatká sa už peria.
A už o osem týždňov
musia byť pripravené prežiť v meste samy.
Naučiť ich rýchlosti bude tou najväčšou rodičovskou výzvou.
Takže keď sa ocko vydá uloviť obed pre celú rodinu,
mama začína mláďatá učiť extrémne mestské lietanie.
Naučiť sa loviť vysoko nad mestom si vyžaduje jedinečné schopnosti.
Mama im musí ukázať, ako využiť tieto zložité tepelné prúdy
ako také vzdušné diaľnice.
Ukáže im to...
znova.
A znova.
Mláďatá si trénujú rovnováhy na teplých prúdoch,
až kým napokon
nie sú pripravené...
Vzlietnuť do vzduchu.
Keď už zistili, že vedia lietať,
je načase prejsť k pokročilej akrobacii.
Ocko sa vrátil a rozhodol sa povýšiť lekciu na vyššiu úroveň.
Vypustenie koristi pomôže naučiť mláďatá, ako využiť gravitáciu
a zmeniť tvar tela pri prelete vzduchom
a nabrať rýchlosť.
Mama teraz zvyšuje stávky a ako vklad použije jedlo.
Mláďatá totiž musia byť pohotové, aby vedeli uloviť aj rýchlo letiacu korisť.
Žiadne iné vtáky nevenujú toľko času učeniu svojich mláďat.
No vysoká investícia prináša vysokú odmenu.
Už o mesiac bude na veľké, zlé mesto pripravená
nová generácia superlovcov.
Na tomto koralovom útese
je jedno drobné zvieratko, ktoré nedovolí, aby ho jeho potomstvo opustilo.
Morská huba vytvára živý zámok pre kráľovnú kreviet rodu Alpheidae
a jej 300-člennú kolóniu.
Každá kreveta nie je väčšia než zrnko ryže.
No kráľovná má veľkú silu, ako ich drží pod kontrolou.
Vydáva zo seba chemický kokteil,
ktorým narúša schopnosť svojich dcér rozmnožovať sa,
vďaka čomu sa stanú oddanými robotníčkami.
Neúnavne hrdlačia, čistia morskú hubu
a udržiavajú jej chodbičky.
No nie všetci jej potomkovia sa rodia rovní.
Z iných sa stanú krevety-vojaci
s nadmernými čeľusťami a inštinktom brániť.
Hviezdovky lovia morské huby,
vždy sa snažia zožrať krevety a vyhnať ich z ich domova.
Hoci sú tisícnásobne menšie,
krevety sa spoja proti svojmu nepriateľovi.
Keďže všetci vojaci strážia vpredu, zozadu sa vplíži ešte väčšia hrozba.
Mnohoštetinavec,
ktorý má dokonalý tvar pre infiltráciu do centra kolónie.
No mnohoštetinavce hubky nejedia.
Ich čeľuste slúžia na rozkúskovanie kreviet.
Robotníci sú bezmocní brániť sa.
No poplašným cvakaním zavolajú posily.
Vojaci prichádzajú a uchýlia sa k svojej najväčšej zbrani.
Začnú cvakať čeľusťami tak rýchlo, až tým začnú odparovať vodu,
a tak sa vytvorí bublina.
Keď v dôsledku tlaku oceánu táto bublina imploduje,
voda vo vnútri sa zohreje na 3800 stupňov,
čím vytvorí mocnú šokovú vlnu.
Toto omráčenie mnohoštetinavca zaženie na ústup.
No nezaobišlo sa to bez ujmy.
Kráľovná je mŕtva.
Keď sa jej vplyv skončil, nastáva bitka o moc.
Robotníčky, oslobodené od chemickej kontroly svojej matky, sa začínajú meniť.
Víťazom sa stáva prvá, ktoré dospeje
a začne vykonávať svoj vplyv nad súrodencami.
Krvné potomstvo žije ďalej.
Rodiny sú najsilnejšie, keď držia spolu.
No nie vždy to vyjde.
Hľadanie vody začína byť zúfalé,
takže táto rodina sa musí rozdeliť.
Slony dokážu prejsť 32 kilometrov za deň,
no držať krok robí niektorým problémy.
Na každý jeden krok dospelého slona
musí sloníča urobiť šesť.
Stádo musí pokračovať v ceste,
no matka svoje mláďa neopustí.
V 38-stupňovom teple
sú vyčerpané,
takmer dehydrované,
blízko smrti.
Odhrabanie chladnej pôdy je jediný spôsob, ako mláďaťu poskytnúť úľavu.
Získa jej to trochu času,
aby vyvolala svoju najväčšiu superschopnosť.
Nakloní sa dopredu a váhu presunie tak, aby mala hlavu zarovno nôh,
rozšíri predné nohy tak, aby boli plne spojené so zemou.
Potom urobí niečo mimoriadne.
Cíti svoju rodinu.
Päť kilometrov od nich
stádo využíva choboty na zníženie frekvencie volania
a vyslanie vibrácií po zemi.
Citlivé bunky v matkiných nohách zachytia zvuk
a prevedú ho cez kostru až do jej ucha.
Presunutím polohy dešifruje smer ich odkazu
a jeho význam.
Rodina na ne nalieha.
Jej mláďa už dlho nevydrží,
no mama je odhodlaná.
Vie, že rodina ju volá z dobrého dôvodu.
Pomocou rovnakej schopnosti zachytiť vzdialené vibrácie
začuli niečo fenomenálne.
Aj hromy vytvárajú nízkofrekvenčný infrazvuk.
Predpokladá sa, že slony ich dokážu vycítiť na viac ako 160 kilometrov.
Všetky uši k zemi,
stádo má namierené rovno ku zdroju.
Sú hladné a vyslabnuté.
Ale ženie ich prísľub životodarnej vody.
Až kým napokon...
Je už na dosah.
Odkaz nádeje sa nesie široko-ďaleko,
a tak sa zhlukuje viac slonov,
kým sa nezjednotí celá rozšírená rodina...
takmer.
Mláďa má stále ťažkosti.
No mama ho neopúšťa.
Už sú tak blízko, že to cítia.
Keď rodina drží pokope,
komunikuje, spolupracuje a združuje sa ako jedno,
všetci, bez ohľadu na to, akí sú malí, majú najlepšiu šancu na prežitie.
Prežitie pokrvnej línie je hlavným poslaním života.
Treba na to všetky superschopnosti, aby ste ochránili a zabezpečili rodinu
a zaistili budúcnosť
pre novú generáciu úžasných zvierat.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu...
zamyslite sa znova.
Preklad titulkov: Barbora Belobradová