Träd in i en värld precis bortom din uppfattning.
En värld av extraordinära djur
med dolda krafter och supersinnen.
Om du tror du känner naturen…
…tänk om.
I denna oförutsägbara värld…
BERÄTTARRÖST: BENEDICT CUMBERBATCH
…kommer djuren att göra vad som helst för att hålla sina familjer säkra.
Men med bra föräldraskap kommer stort ansvar.
Den här afrikanska jaçana-hanen har lämnats kvar med ungarna.
I fyra veckor har han ensam sett efter sina ägg.
Och sedan de kläcktes för två dagar sedan har han tagit dem under sina vingar.
Jaçana-ungarna kläcks som små kopior av de vuxna.
Och de är förvånansvärt självständiga.
Deras enorma spretande tår fördelar deras vikt, precis som pappas,
över en stor yta…
…så att de nästan kan gå på vattnet.
De vågar sig djupt in i fältet av näckrosor,
där de äter flugor.
Pappa balanserar mellan att ge sina ungar
den frihet de behöver för att växa
och hålla dem säkra.
De må vara självständiga, men de är naiva inför faror.
Endast en av fyra kommer att bli vuxen.
Med polariserad syn kan skrikhavsörnen se genom blänk
som speglas från vattnet och fokusera på rörelse.
När jaçanor känner av ett hot brukar de håva in sina ungar
och söka skydd.
Men hans ungar är för utspridda.
Så han skickar ut ett hemligt alarm
som utlöser en otrolig anti-rovdjursinstinkt.
Ungarna stannar upp.
Allt pappa kan göra är att hoppas att de håller sig så stilla som möjligt.
När faran är över springer han för att hämta dem.
Men en unge är ännu försvunnen…
…fortfarande stilla.
Hål i näbben fungerar som en snorkel och hjälper henne att andas.
Men eftersom hon är under vatten kan hon inte höra sin pappas rop.
Ju mer han letar, desto mer uppmärksamhet väcker han.
Krokodiler känner vibrationer med sin känsliga hud.
De enorma fötterna kommer till ett pris.
Äntligen är pappas larm nära nog att höras…
…och ungen rör sig mot det.
Till slut
är alla samlade igen,
omstoppade hos pappa.
När djur antar utmaningen att uppfostra ungar
krävs det fenomenala färdigheter för att familjen ska växa sig stark.
SLÄKTEN
Mödrar går oerhört långt för att försäkra sig om
den bästa starten i livet för sina ungar.
Den här gigantiska flodsköldpaddan i Amazonas,
letar efter den perfekta stranden att lägga ägg på.
Problemet är att de bara existerar i två månader,
i slutet av den torra årstiden…
…dolda i en komplex labyrint av vattendrag.
Och floden är för grumlig för att hon ska kunna hitta rätt.
Men den här mamman är beslutsam…
…och tar hjälp av ett otroligt dolt nätverk.
Hon navigerar mot de svaga ropen från andra sköldpaddor.
De blir högre
och flera.
Från en yta på 380 kvadratmil
samlas sköldpaddsmammorna.
Fyrtiotusen stycken.
Hon måste, mitt bland de andra honorna, se till att hennes ägg kläcks
när regnet börjar.
Lägg för tidigt, och hennes ungar kommer inte att kunna gräva sig ut
ur den varma, torra sanden.
Lägg för sent, och det stigande vattnet kommer att dränka hennes ägg.
Nyligen upptäcktes att dessa sköldpaddor har en enastående förmåga
att förutsäga framtiden.
Med hjälp av kollektiv intelligens kan de bedöma den rätta tiden att lägga ägg.
Med åtta olika läten diskuterar de luftfuktighet, temperatur
och vattennivå…
…tills de är eniga.
Tiden är inne.
Hon använder sig av vägledning från de andra för att välja sin plats,
precis här mitt på stranden.
Genom att lägga ägg tillsammans
ger de fyra miljoner sköldpaddsbebisar
den bästa chansen att överleva, om två månader.
När äggen ruvar i sanden…
…kommer regnet äntligen ovanifrån.
Precis som sin mamma pratar den här nyfödda sköldpaddan.
Och han är inte ensam.
Tusentals nästen över stranden deltar i samtalet.
Tillsammans bestämmer de den perfekta tiden att komma fram.
Den fuktiga sanden är lätt att gräva i…
…men han träder in i en farlig värld.
Vissa kommer aldrig fram till floden.
Men mammornas otroliga lagarbete har sett till att dessa små sköldpaddor
har trygghet i antal.
De gömmer sig i mängden…
…håller kontakt…
…och de längst fram uppmuntrar andra att fortsätta.
Och precis som sin mor före honom, med stöd från gruppen…
…har han klarat det.
Nu måste han simma till trygghet.
Och otroligt nog har han någon som hjälper till att visa vägen.
Mamma är fortfarande här.
Faktum är att alla sköldpaddsmammor har väntat.
När de hör sina ungar, ropar de till dem
och vägleder dem till djupare vatten.
Denna nya upptäckt är det första exemplet på att sköldpaddsföräldrar
hjälper sina ungar efter att de har kläckts.
För många djur…
…börjar föräldraskapet med superkrafter långt före födseln.
Inuti en livmoder börjar ett extraordinärt liv.
Fyra månader gammal, mindre än 28 gram.
Före födseln måste denna afrikanska elefant öka sin vikt 6 000 gånger.
Men någon annan kommer att göra det tunga arbetet.
En elefantmamma står inför den längsta dräktigheten hos något däggdjur.
Hon måste bära sitt barn i nästan två år…
…och få honom att växa…
…genom extrema årstider…
…och hålla honom säker från många dödliga fiender.
Men hon behöver inte göra det ensam.
Hennes flock är hennes livlina…
…och hans också.
Efter tolv månader i livmodern utvecklas fortfarande öron och hörsel.
Men han lyssnar redan…
…med sina fötter.
Särskilda celler i hans tår och hälar fångar upp vibrationerna
från flocken som kommunicerar.
Han lär sig känna igen mamma…
och sin stora släkt.
Genom kommunikation och samarbete bildar elefanter starka relationer
och sociala nätverk som kommer att vara avgörande för hans överlevnad.
Men att förstå livet inom flocken kräver otrolig intelligens.
Och även efter 20 månader behöver han ännu mer tid för att utveckla
den största hjärnan hos något landlevande djur.
Så hon förlänger sin graviditet i ytterligare två månader
genom att upprätthålla flödet av hormoner till sin livmoder…
…tills han äntligen är redo för omvärlden.
Hennes nyfödda barns ögon är ännu inte fullt fungerande.
Men mammas lågfrekventa läte är betryggande bekant.
De andra honorna i flocken lugnar honom med mjukt mummel…
…och visar sin upprymdhet genom att utsöndra feromoner
från sina körtlar i tinningen.
Men det är ont om tid att fira.
Doften av födelse rör sig snabbt i morgonluften.
Andra honor tar bort resterna från födseln och kastar lera för att dölja lukten…
…och mamma uppmuntrar honom att stå upp med löfte om mjölk.
Men innan han dricker måste de röra sig.
Det finns lejon här som specialiserar sig på jakt av sårbara elefanter.
Men i en allt varmare värld
är uttorkning det största hotet mot en nyfödd.
Regnet kom aldrig i år.
Familjens förenade krafter krävs för att hitta vatten under torkan…
…och fantastiska förmågor för att hjälpa honom att överleva resan.
Alla djurföräldrar stannar inte kvar för att skydda sina ungar.
Istället använder de övernaturliga krafter för att hålla sina barn säkra
när de är borta.
I den ecuadorianska molnskogen har en djävulsgroda i tumnagelstorlek
haft fullt upp med att hitta pölar för vart och ett av hennes fem grodyngel.
Bara en till.
Hon utsöndrar en speciell vätska så hennes yngel kan simma på hennes rygg.
Sedan spårar hon upp stående vatten med sitt otroliga luktsinne.
Men det är ända… där uppe.
Ananasväxter växer på grenar i trädkronorna.
Det finns ingen jord som absorberar vatten här uppe, så de fångar sitt eget.
Den perfekta barnpoolen…
…men en episk klättring för en liten groda.
Hon lämnar sitt yngel i dess nya hem.
Men det finns inget för henne här uppe.
Hon måste återvända för att äta nere på marken
och lämnar sina ungar exponerade
för rovdjuren som jagar bland ananasväxternas pölar.
Men mamma har en plan.
Nere i förnan…
…slukar hon små, giftiga myror.
De har lågt näringsvärde…
…men denna geniala groda
kan omvandla myrgiftet till en mycket mer potent sammansättning…
…som gör hennes hud dödlig vid beröring.
Hon har täckt sig själv i en kemisk sköld.
Nu måste hon föra vidare sin giftkraft till sina ungar.
I varje pöl…
…lägger hon ett enda obefruktat ägg…
…spetsat med nervgifter.
När grodynglen äter…
…frigörs gift från ägget…
…och sprider sig i pölen.
Vandringsspindlar upptäcker sina byten genom att smaka med benen.
Men det här vattnet är för giftigt för att kliva i.
I två månader fortsätter denna helikoptermamma
att lämna förgiftade ägg till sina yngel…
…och ser till att när de växer
förvandlas de till giftiga små djävlar…
…precis som sin mamma.
När barnuppfostran är en mer långsiktig investering
krävs ännu mer exceptionellt föräldraskap.
Sex ungar är mycket, speciellt för en förstagångsmamma.
Men denna gepard kommer från en släkt av supermammor,
känd för att uppfostra stora kullar.
Att ta hand om en så stor familj på den afrikanska savannen
kräver en mycket speciell uppsättning färdigheter.
Hon måste jaga nästan varje dag.
För att hitta tillräckligt med byten utnyttjar hon en dold värld av sinnen.
Impala.
De lämnar doftspår med sina hovar
för att hålla ihop sin flock,
vilket betyder att hon kan spåra dem med sitt känsliga luktsinne.
Men det finns de som följer hennes familj på samma sätt.
Större rovdjur kommer att leta efter och döda gepardungarna.
Så för att hindra att hennes familj spåras gör denna mamma något anmärkningsvärt.
Genom att neutralisera svavelföreningarna i sin kost
tar hon bort doften från sitt urin…
…något som gör henne nästan omöjlig att följa.
Sex ungar är ett handikapp för ett rovdjur.
Men hennes fördel är förmågan att jaga under dagens hetta.
De flesta andra rovdjur måste vila nu…
…så det är den säkraste tiden att lämna sina ungar…
…och ge sig ut ensam.
I tjocka buskage smälter hennes fläckiga päls in med det spräckliga ljuset
och låter henne närma sig målet.
Men hennes sista närmande…
…måste vara på öppen mark.
Så återigen vänder hon värmen till sin fördel.
Ögon vända åt sidan ger impalorna ett brett synfält…
…men deras djupuppfattning är dålig.
Värmediset blir en osynlighetsmantel…
…och hon kan gömma sig mitt framför dem…
…och komma närmare och närmare,
tills hon är redo att slå till…
Noll till 100 på under tre sekunder.
Äntligen en familjemåltid.
Ändå får hon sin unge att äta snabbt. Hon vet att tiden är knapp.
Så fort köttet blottas blandas blodet med syre
och skapar en doft som bärs långt med vinden.
Men hon har en otrolig förmåga att förutse problem…
…och hålla sig steget före.
Magen är full och hela familjen är säker.
Äntligen ska mamma få vila lite.
Men inte för mycket.
På drygt ett år ska hon förbereda sina ungar för självständighet.
Föräldrarna har att göra när de förbereder sina ungar för att lämna boet.
Chicagos stadsdjungel kanske inte verkar som ett bra ställe att uppfostra barnen,
såvida du inte är en förälder med superkrafter.
För en pilgrimsfalk har Chicago många fördelar.
Ett osynligt nätverk av luftströmmar flödar runt Chicagos centrum
vilket denna mamma vänder till sin fördel.
När solen värmer asfalten och betongen
skapar det kraftfull termik
som hjälper henne sväva 800 meter över stadssiluetten…
…redo…att dyka.
Fyrahundra kilometer i timmen.
Och om hennes byte smiter in bakom byggnader
använder hon luftkanaliseringen mellan byggnaderna som en jetström
och ökar sin horisontella hastighet
för att få överraskningsmomentet.
Genom att lyckas med jakt i staden föder hon upp fler ungar
än sina lantliga pilgrimsfalkkusiner.
Under de senaste fem veckorna har hon låtit tre ungar växa sig starka…
…och gett dem allt de behövde för att överleva.
Med lite hjälp från superpappan.
Tillsammans delar de på barnpassningen och jakten.
Nu är ungarna på väg.
Och på bara åtta veckor
måste de vara redo att överleva i staden på egen hand.
Att förbereda dem kommer att vara den största föräldrautmaningen hittills.
Så när pappa åker och fixar lunch till familjen…
…börjar mamma skola sina ungar i extrem stadsflygning.
Att lära sig jaga ovanför staden kräver unika färdigheter.
Mamma måste visa dem hur man använder dessa komplexa termiska strömmar
som motorvägar i luften.
Så hon demonstrerar…
om…
…och om…
…och om igen.
Ungarna tränar på att balansera i luftströmmarna…
…till de äntligen…
…är redo…
…att ge sig ut i luften.
Nu har de funnit sina vingar…
…och det är dags att gå vidare till mer avancerad flygning.
Pappa är tillbaka med ett incitament för att ta lektionen till nästa nivå.
Att släppa byten hjälper till att lära ungarna hur man använder gravitationen
och ändrar sin kroppsform för att skära genom luften…
…och ta fart.
Nu höjer mamma insatserna med matningen…
…ett steg i att utveckla smidigheten för att tackla snabbt flygande byten.
Ingen annan fågel ägnar så mycket tid åt att lära upp sina ungar.
Men med höga insatser kommer hög belöning.
Om bara en månad är en ny generation superjägare
redo för den stora stygga staden.
På detta korallrev
finns det ett litet djur som aldrig låter sina ungar flytta ut.
Ett svampdjur utgör ett levande slott för en pistolräkdrottning…
och hennes koloni på 300 stycken.
Varje räka är liten som ett riskorn.
Och hon har starka krafter för att hålla dem under sin kontroll.
Hon avger en kemisk cocktail
som undertrycker hennes döttrars förmåga att reproducera sig…
…och förvandlar dem till plikttrogna arbetare.
De sliter orubbligt med rengöring av svampen
och underhåll av passager.
Men alla hennes undersåtar är inte födda jämlika.
Andra utvecklas till soldaträkor
med överdimensionerade klor och en instinkt att försvara.
Sjöstjärnor är svamppredatorer…
…och försöker alltid äta räkorna ur hus och hem.
Fast den är runt tusen gånger deras storlek
förenas räkorna mot fienden.
Men när alla soldater vaktar utanför smyger ett större hot in genom bakdörren.
En havsborstmask
perfekt formad för att infiltrera kolonins hjärta.
Men de äter inte svampar.
De där käkarna är till för att skiva räkor.
Arbetarna är maktlösa att slå tillbaka.
Men med alarmklick efterlyser de förstärkning.
Soldaterna anländer och använder sitt ultimata vapen.
De knäpper så snabbt med klorna att det förångar vatten
och skapar en bubbla.
När trycket från havet får bubblan att implodera
hettas vattnet inuti upp till 4 000 grader
och skickar ut en kraftig stötvåg.
Den bedövar masken till en fullständig reträtt.
Men inte innan skadan är skedd.
Drottningen är död.
Så snart hennes inflytande försvinner börjar en tävling om makten.
Fria från sin mammas kemiska kontroll börjar arbetarna förvandlas.
Och vinnaren är den första att mogna
och att börja utöva inflytande över sina syskon.
Släktet lever vidare.
Familjer är starkast när de håller ihop.
Men det är inte alltid ett alternativ.
Jakten på vatten är så desperat
att det splittrar den här familjen.
Elefanter kan vandra 3 mil om dagen…
…men vissa kämpar för att hänga med.
För varje steg en vuxen tar
måste en kalv ta sex.
Flocken behövde fortsätta framåt…
…men en mamma kommer inte att överge sitt barn.
I 37 graders värme…
…är de utmattade…
…nära uttorkning…
…nära döden.
Att exponera sval jord är det enda sättet att ge hennes kalv svalka.
Det ger henne lite tid…
…att tillkalla sin största superkraft.
Hon lutar sig framåt och flyttar sin vikt för att rikta in sitt huvud med sina ben
och breder ut framfötterna så de är helt i kontakt med marken.
Sedan gör hon något extraordinärt.
Hon känner efter sin familj.
Fem kilometer bort…
…använder flocken sina snablar för att sänka frekvensen i sina samtal,
och skickar vibrationer genom marken.
Känsliga celler i mammans fötter fångar upp ljudet
och kanaliserar det genom hennes skelett till hennes öra.
Genom att byta position tolkar hon meddelandets riktning
och vad det betyder.
Familjen uppmanar dem att fortsätta.
Hennes bebis orkar inte mycket mer…
…men mamma är beslutsam.
Hon vet att hennes familj kallar på dem av goda skäl.
Genom att använda samma förmåga för att upptäcka avlägsna vibrationer
har de hört något fenomenalt.
Åskväder producerar också lågfrekvent infraljud.
Man tror att elefanter kan känna av dem mer än 16 mil bort.
Genom att hålla alla öron mot marken
går flocken direkt till källan.
De är hungriga och svaga.
Men löftet om livsuppehållande vatten driver dem vidare.
Tills det äntligen…
…är inom räckhåll.
När budskapet om hopp sprids vitt och brett
samlas fler elefanter…
…tills hela släkten är återförenad.
Nästan.
Ungen kämpar fortfarande.
Men mamma lämnade aldrig hans sida…
…och nu är de så nära att de känner lukten.
När familjen håller ihop,
kommunicerar, samarbetar och arbetar tillsammans som en…
…har alla, oavsett hur liten, den allra bästa chansen att överleva.
Att föra sitt släkte vidare är livets yttersta uppdrag.
Det krävs alla möjliga superkrafter för att skydda och försörja familjen…
…och säkra framtiden
för en ny generation fantastiska djur.
Om du tror att du känner naturen…
…tänk om.
Undertexter: Camilla Holm