Lépj be egy észlelésen túli világba!
Egy elképesztő állatokkal teli világba,
melyek rejtett képességekkel és kifinomult érzékszervekkel bírnak.
Ha azt hiszed, ismered a természetet…
gondold újra!
TERMÉSZET/FELETTI
Az előre nem látott pofon az…
BENEDICT CUMBERBATCH NARRÁLÁSÁBAN
…ami a legjobban fáj.
A korallzátonyok csak úgy hemzsegnek a ragadozóktól.
Néha kifizetődőbb jól látható helyen elrejtőzni.
A háttérbe való beolvadás természetes a kőhal számára.
A megnyerő külső…
másodlagos.
A küllem azért sem számít, mert mikor eldurvulnak a dolgok a korallzátonyoknál,
a tehetség előnyt élvez a szépséggel szemben.
És az ármányos kőhalnak…
rengeteg rejtett képessége van.
A hátúszóján lévő 13 tüske a halvilág leghalálosabb mérgével
van tele…
mely megvédi őt a támadásoktól.
Ennek ellenére…
a bujkálást választja.
A homokba temeti magát egy mutatvány keretei közt, mely annyira hatásos…
hogy az már ijesztő.
A kőhalat majdnem lehetetlen kiszúrni…
és elkerülni is.
Az állatvilág egyik leggyorsabb képviselőjeként
egy olyan kikerülhetetlen vákuumot képez…
mely 16 milliszekundum alatt elnyeli áldozatát.
Akár ragadozóról, akár prédáról van szó,
csak a leghatásosabb szuperképességekkel van esély a túlélésre.
ENNI VAGY NEM ENNI
A Costa Rica-i esőerdők hősége
egy evolúciós csatát tüzel
ragadozó és prédája között.
Míg a prédák a szökésben válnak egyre jobbá…
addig a ragadozók még halálosabbá válnak.
A motmotok imádják a hüllőket.
Ezek a látásukra támaszkodó vadászok speciális,
mozgásra érzékeny szemükre hagyatkoznak.
Szóval ez a zöld anolisz jobb, ha óvatos marad.
Amikor megdermed,
a motmot nem láthatja őt.
De ő láthatja a motmotot.
Az ő látása is különleges.
A feje oldalán elhelyezkedő szeme majdnem 360 fokos látóteret biztosít neki.
Emellett az ibolyántúli sugárzásra is érzékeny…
amely kiemeli a motmot tollazatának kontrasztját.
Ám nem maradhat mozdulatlan örökké.
Neki is ennie kell.
Szóval mikor a motmot félrenéz,
a gyík megmozdul.
Csak egy kicsit.
Nincs semmi látnivaló.
Mintha „Piros lámpa, zöld lámpát” játszanának…
leszámítva, hogy ez nem játék.
Egy rossz lépés is…
halálos lehet.
Ahogy a motmot üldözőbe veszi, a gyík menekülőre fogja.
De nincs hová menekülnie.
A motmot türelmes vadász.
A gyík sem maradhat örökké a víz alatt.
De hősnőnk nem egy átlagos gyík.
Olyan elképesztő túlélési stratégiája van, melyet nemrég fedeztek fel,
így ez az első alkalom, hogy bárki is lencsevégre kapja.
Mikor alámerül…
apró buborékok szorulnak vízálló pikkelyei közé,
melyek egészen a fejéig kúsznak fel.
Egy rejtett búvárkészülék…
ami lehetővé teszi, hogy a víz alatt is lélegezzen.
A találékony állat 18 percig képes a felszín alatt maradni.
Elég ideig ahhoz, hogy még a legtürelmesebb motmot is feladja.
A gyíkocska győztesként emelkedik ki a vízből.
A vadászatok többsége nem jár sikerrel.
Még a legkiválóbb ragadozók is sokszor kudarcot vallanak.
A húsevők étrendjét 70%-ban hús teszi ki.
Ez itt a Föld legnagyobb szárazföldi ragadozója…
ami egyben azon ritka fajok közé is tartozik, amik emberre vadásznak.
Azonban a jegesmedve leginkább kedvelt zsákmánya…
a fóka.
A fagypont alatti hőmérséklet túléléséhez több mint 50-et meg kell ennie évente.
A fókák még az ilyen jól képzett gyilkosok számára is kemény diót jelentenek.
A széllel háttal fekve a fóka kiváló szaglását arra használja,
hogy észlelje a hátulról közelítő ellenséget,
míg szemmel tartja a terepet esetleges elölről érkező támadások után.
Az ibolyántúli sugárzásra érzékeny szeme
segít neki a jegesmedve hófehér álcájának kiszúrásában.
Emellett az elmés fóka mindig hagy magának egy vészútvonalat.
A fagyos pusztaságban a nyers erőnél több kell a zsákmány elejtéséhez.
Mivel négyzetkilométerenként kevesebb mint két fóka van,
nagyon nehéz még a megtalálásuk is.
Mivel a klímaváltozás okán a jégtakarók is visszahúzódnak…
a jegesmedve még nehezebb helyzetben van.
Szerencséjére van egy elképesztően kifinomult érzékszerve.
Nincs a jegesmedve orránál
kifinomultabb szaglószerv az állatok birodalmában.
Még a jég alatt is képes kiszagolni a fókát.
Több mint 1,5 kilométerről is megérzi a szél által odasodort szagot.
A célpont bemérve.
A jegesmedve hátulról
közelít a zsákmányhoz.
Már az életben maradáshoz elegendő élelem megtalálása is nehéz feladat…
de egy egész családot fenntartani még nehezebb.
Mindössze minden harmadik bocs éli meg a második életévét.
A vadászok következő generációjának felnevelése így fárasztó feladat,
pláne ilyen extrém körülmények között.
Íme az arizonai sivatag…
szenvtelen pusztasága.
Ez a gyalogkakukk apuka agyonhajszolja magát a fiókáinak való táplálékért.
Egy ételszállítmány már leadva, szóval jöhet a következő.
Negyven kilométer per órás sebességével
mindent levadászik, amire csak rá tudja tenni a csőrét.
De minden alkalommal, mikor apu lelép,
a fészek kiszolgáltatottá válik.
A picik 70%-át elragadják a ragadozók.
A disznóorrú sikló villás nyelvével képes érzékelni az illatmolekulákat.
A molekulák áramlásának bemérésével meg tudja határozni a préda irányát.
Még egy kis harapnivaló elkapva, szóval apu hazafelé indul.
Épp időben érkezik.
Villámgyors reakcióidejével…
és éles, öt centiméteres csőrével…
a gyalogkakukk joggal érdemelte ki a „kígyógyilkos” nevet.
Apunak hála a veszélyből vacsi lett.
Azonban ez a kígyó nem valami étvágygerjesztő.
A gyalogkakukkok nem válogatósak, de a rothadt húst azért ők sem eszik meg.
Legalább a fiókák biztonságban.
Vagy talán mégsem?
Egy zombihoz méltó feltámadás?
Vagy csak halottnak tettette magát, hogy a bőrét mentse?
A sikló képes bomlásra emlékeztető szag kibocsátására.
Így megjátssza saját halálát,
hogy vígan élhessen tovább.
Némely önvédelmi mechanizmus egész egyszerűen fenomenális.
Seregélyek raja,
mely egyetlen szuperorganizmusként szeli át az eget.
Hogy miként és miért tömörülnek ilyen elképesztő alakzatokba,
sokáig rejtély volt…
de néhány friss tanulmány szerint eme természeti szépség mögött
a pusztítás áll.
A vándorsólymok tudják, hogy az európai tél során
a seregélyek milliós rajokba állnak össze…
és hogy a nyílt terepen sebezhetőek.
Ezért alkonyatkor biztonsági intézkedésként összetömörülnek.
Ez a fajta csoportosulás bár előnyökkel is jár,
de célponttá is teszi őket.
Hogy a feltűnést kerülje, a sólyom alacsonyan szállva közelít.
Aztán magasan…
a seregélyek felé repül…
majd alászáll.
Majdnem tökéletes aerodinamikájának hála akár a 400 kilométer per órát is elérheti.
Ezzel ő a világ leggyorsabb állata.
A seregélyek a 80-at is alig érik el, de nekik más titkos fegyverük van:
egyetlen varázslatos szám.
Mindegyik madár beméri hat legközelebbi szomszédját,
és összehangolja velük távolságát és sebességét.
Ezek a hatos csoportok alkotják a teljes madárrajt…
ezzel szédítő kavalkádot alkotva.
Ez az őrült hullámzás másodpercenként négy kilométer per órával
söpör végig a rajon.
Zavaros, kiismerhetetlen…
és szinte teljesen áthatolhatatlan.
A sólyom küzd, hogy legalább egy példányt elcsípjen.
A horizontális irányú ütközetben sebességéből fakadó előnye elvész.
A seregélyek vizuális felfogóképessége jóval gyorsabb az emberénél,
ami jó ellenpontja a sólymok levegőakrobatikájának.
Hála hihetetlen szinkronitásuknak
még a Föld leggyorsabb ragadozóját is kicselezik.
A sólyom az esetek 80%-ában sikertelen.
Csak annyit tehet, hogy végignézi ezt a fantasztikus erődemonstrációt.
Arra, hogy miként lehet ügyesen elkerülni a támadásokat, bárhol lelhetünk példát.
Még egy brit ház kertjében is.
Ha figyelmesen szemlélődünk, láthatjuk, hogy a növényeknek is vannak ragadozói.
A halálfejes lepke kedvenc eledele a nektár…
de utódjai megrögzött paradicsomzabálónak számítanak.
Mindössze három hét alatt ezek az éhes hernyók
a 16-szorosukra nőnek.
Ujjhosszúságának és ollószerű rágóinak hála…
egy hernyó egy egész növénnyel is el tud bánni.
Egy egész hadseregnyi hernyó pedig az egész termést is elpusztíthatja.
De a paradicsomok láthatatlan védelmi erővel rendelkeznek.
Sérült leveleikből egy légi vészhívás indul útjára.
Az illékony vegyület figyelmezteti a szomszédos növényeket,
hogy készüljenek a háborúra.
A vészhívás hatására a növények nagy erejű toxinokat kezdenek termelni…
melyek ehetetlenné teszik őket.
Mivel ezek a hernyók csak a paradicsomcsalád tagjait dézsmálják,
ezért most éhezni kezdenek.
Egy nemrég tett felfedezés rávilágított egy ezzel kapcsolatos felkavaró tényre:
mivel nincs mit enniük…
a hernyók egymást falják fel.
A kannibál hernyók…
rémisztő termékei a kártevőirtásnak.
A paradicsomok tehát visszavágnak.
Hogy ki a leghalálosabb a természetben,
az nézőpont kérdése.
Egy európai mező felszíne alatt
egy etruszk cickány most ébredezik.
Számára nincs lacafacázás:
szíve több mint 1000-et ver percenként.
Azaz ideje felkelni, kibújni és nekilátni a vadászatnak.
Az emlősvilág leggyorsabb metabolizmusa miatt
ennek a mániákus kis gyilkosnak testsúlya hatszorosát kell elfogyasztania naponta,
különben éhen hal.
A zsákmány megtalálása okozza a nehézséget.
Nagy füleivel valójában nem hall olyan jól,
apró szemeivel pedig
szinte vakon vadászik.
Szerencsére van egy érzékszerve, ami szupererős.
A cickányok bajuszukkal érzékelik a világot.
A testhossza negyedével bíró szőrszálakkal fedezi fel környezetét.
Tapintása annyira kifejezett,
hogy a legkisebb rezgés is azonnali támadáshoz vezet.
Huszonöt ezredmásodperc.
Tizenkétszer gyorsabb, mint egy pislantás.
És ez a kis lárva csak az előétel volt,
az igazi vérontás kezdete előtt.
A mandulaméretű cickány a világ legkisebb emlőse.
Ennek ellenére szinte mindent elér.
Még egy nála kétszer nagyobb sáska sem lehetetlen ellenfél.
Most, hogy a lakomázásnak vége, itt az ideje visszavonulni
és feltöltődni.
Csupán egy hétperces szundira van szüksége…
és a falánk kis szörnyeteg újra készen áll a lakomázásra.
Az európai mezőségek felett egy másik apróság szintén készen áll a vadászatra.
Az egérfülű denevér hallása olyan kifinomult,
hogy képes meghatározni egy 40 méterrel arrébb lévő rovar
irányát, méretét és alakját is.
Mikor a denevér őrjáraton van,
minden rovar, ami megmozdul…
halálos veszélyben van.
De a sarlós kúpfejűszöcskének jelenleg más jár a fejében.
A nyári estéken a mező tele van hímekkel,
melyek azért zenélnek, hogy mielőbb párt találjanak.
Ez a hím pedig hangosabb akar lenni a konkurenciánál.
A kúpfejűszöcskék hallása is jó, hála a lábaikon lévő füleiknek.
Hiába tudja, hogy a denevér felette köröz,
nem hallgat el.
Sőt, olyan hangosan zendít rá, amennyire csak bír.
A denevér közeledésére…
tovább fokozza a hangerőt.
Akár úgy is tűnhet, hogy a szöcske párzás utáni vágya a halálához vezethet…
de egy letaglózó felfedezés rávilágít, hogy különleges képességének
egy másik dimenziója is van.
Olyan hangosan énekel, hogy fájdalmat okoz az érzékeny fülű denevérnek.
A szöcske így a denevér szupererejét ellene fordítja,
és egy három láb átmérőjű repüléstilalmi zónát teremt maga körül.
És mivel nem csak ő kutat pár után,
az egész mező is védve van a siketítő hangorkán által.
A zaj, ami elűzi a denevért,
bevonzza a nőstény szöcskéket.
Minél hangosabb, annál jobb.
Sokszor a legjobb védekezés…
a támadás.
A Karib-térségben ez az elv segít egy állatnak magához ragadni a győzelmet.
Az alkony veszélyes időszak egy aprócska halnak a korallzátonyok rengetegében.
Ez a 2,5 centis bíboros hal nem szeretne
az oroszlánhal vacsorájává válni.
Ettől még neki is ennie kell.
Hatalmas, fényérzékeny szemével képes kiszúrni a zsákmányt a sötétben.
A kagylósrákok homokszemméretű rákfélék, melyek pont neki való falatok.
De ezúttal a bíboros hal torkán akadt a falat.
A kagylósrákoknak egy különleges vegyület kering a testükben.
Ha megtámadják, reakcióba lép, és vakító biolumineszcenciális
robbanást…
illetve olyan rossz ízt eredményez…
hogy a bíboros hal kénytelen kiköpni prédáját.
A kagylósrákok annyi ilyen vegyületet tartalmaznak,
hogy sorozatban tízszer is felrobbanhatnak.
És eme kagylósrák menekülési terve még ennél is zseniálisabb.
A villanása olyan ragyogó, hogy nemcsak elvakít…
de el is árul:
a bíboros hal ugyanis nemcsak megvakul ideiglenesen,
de láthatóvá is válik.
Az óceánokban mindig van egy nagyobb hal.
A leghalálosabb…
legelterjedtebb ragadozókként…
a kardszárnyú delfinek az óceánok minden pontján kamatoztatják elképesztő
vadászati technikájukat.
A sarkvidéki fjordoknál uszonyukkal kábítják el az áldozatot,
majd ragadják ki a rajból.
A nyílt vizeken egyesítik erejüket,
hogy levadásszák a kék bálnát, vagyis a valaha élt legnagyobb állatot.
De a legelképesztőbb kardszárnyúak itt leledznek.
A patagóniai Valdés-félsziget környékét olyan példányok uralják,
melyek vadásztechnikája olyan komplex és olyan veszélyes,
hogy évekbe telik az elsajátítása.
A mátriárka feladata, hogy továbbadja tudását a következő generációknak.
A családtagok ettől a veterántól tanulják meg a négy évtizedes vadászhagyományt.
Az oroszlánfókák minden tavasszal a patagóniai tengerpartra járnak párzani.
A kicsinyek pedig a sekély vízben tanulnak meg úszni,
ahol a fenevadak nem árthatnak nekik.
Legalábbis elméletben.
A mátriárka ugyanis megmutatja családjának, miként csapjanak le rájuk.
Majdnem mindig ugyanazon az útvonalon tengerparti felfedezésre viszi követőit.
Lenyűgöző agykapacitása és kommunikációs készségei segítségével
a vízbe nyúló földnyelvek felé irányítja családját.
Ezzel segít a fiataloknak a környék mentális térképének megalkotásában.
Mindeközben arra is megtanítja őket, miként ússzanak ki a komfortzónájukból.
Mielőtt megtanulnák, miként kapják el áldozataikat,
először el kell sajátítaniuk a sekély vízben való közlekedést.
A partra vetődés veszélye azonban nagyon is valós.
Egy hattonnás kardszárnyú delfin könnyen összezúzza magát saját súlya alatt.
Szerencsére az ilyen veszélyhelyzetekben
a mátriárka ott terem, és visszasegíti őket a vízbe.
Mire a kardszárnyúak készen állnak a vadászat megkísérelésére,
hat hosszú évnek kell eltelnie.
A mester munkához lát.
A parthoz közeledve a mátriárka elcsendesül.
Hallgatózik.
Pontosan tudja, mikor és hol kell lecsapnia.
Dagály,
lejtős part,
és apró kavicsok, melyek segítik a tengerbe való visszagördülést.
Illetve rengeteg gyanútlan áldozat.
Megvárja, míg a csöppségek a megfelelő pozícióba kerülnek.
A hullámverés kellős közepébe…
ahol túl sekély a víz, hogy biztonságban kiússzanak,
és ahol túl zavaros a tenger ahhoz, hogy lássák közeledtét.
Az ehhez hasonló vadászati mesterkurzusok tanulságai
fontosak, hogy továbbadásra kerüljenek.
Így mikor a következő generáció tagjai készen állnak a vadászatra,
az övék lesz minden tudás a ragadozók és a prédák örök harcával kapcsolatban.
Az élet egy küldetés.
Fő célja: a túlélés.
Az állatok titkos fegyvereikkel…
és rejtett tulajdonságaikkal
gyűrik le ellenfeleiket.
Ezért az élet-halál helyzetekben
csak a legfantasztikusabb szupererők birtokosai győzedelmeskedhetnek.
Ha azt hiszed, ismered a természetet…
gondold újra!
A feliratot fordította: Nagy Borús Levente