Vstúpte do sveta
mimo vášho vnímania.
Do sveta výnimočných zvierat
s ukrytou silou a skvelými zmyslami.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu,
zamyslite sa znova.
SUPER/NATURAL: SUPERSCHOPNOSTI Z RÍŠE ZVIERAT
V konkurenčnom svete
môže byť veľmi náročné...
ROZPRÁVA BENEDICT CUMBERBATCH
... odlíšiť priateľa od nepriateľa.
Púšť Kalahari.
Tu pálivé slnko
núti niektoré z najšťavnatejších a najdrsnejších tvorov
ukrývať sa pod zemou.
Dostanú sa k nim len tí najzručnejší lovci.
Surikaty dokážu pod povrchom vyňuchať tú najlepšiu korisť.
No keď máte hlavu zaborenú do piesku
a hrabete osem hodín denne,
stojí za to mať priateľov na najvyšších miestach.
Ostrý zrak dronga
dokáže zbadať drobného chrobáka
aj sto metrov ďaleko.
A takto z výšky zazrie nepriateľa na takmer dva kilometre.
Napríklad 12-kilového orla bojovného, ktorý sa živí surikatami.
Surikaty rozlišujú, že to drongo varuje
pred hrozbou z nebies.
Keď im dôverný priateľ,
oznámi, že obloha je čistá,
surikaty vedia, že je bezpečné vyjsť z úkrytu.
A vrátia sa späť do práce.
Jackpot.
Bielkoviny a voda v jednom jedovatom balíku.
Surikaty sú našťastie odborníkmi na zabíjanie škorpiónov.
Tento príbeh sa však končí nečakane.
Znovu signál.
No tentokrát…
žiadny orol nie je.
Drongo je klamár,
prefíkaný švindliar,
ktorý využíva usilovnú prácu surikaty,
aby si ukradol obed.
No keď napodobní orla príliš často…
surikaty ho prekuknú.
No toto zvolanie netreba ignorovať.
Varovanie surikaty.
Alebo nie?
Prešibaný drongo
je totižto aj excelentným imitátorom.
Vie napodobniť až 30 rôznych výstražných imitácií.
Pokiaľ sa aspoň raz stane, že neklame,
surikaty si nemôžu dovoliť ignorovať svojho prefíkaného akože kamoša.
Zvieratá používajú výnimočné schopnosti, aby preľstili protivníkov.
No často je najväčší nepriateľ ten,
od koho to najmenej očakávate.
RIVALI
V prírode dochádza ku konfliktom všade.
V rakúskom parku je zdanlivo pokoj,
no je tam jedno zviera, ktoré vie, ako poštekliť protivníka
a využiť to vo svoj prospech.
Táto samička škrečka poľného hľadá toho najvhodnejšieho samčeka.
Žije tu tak desiatka samčekov, obvykle samotárov.
Aby nestrácala čas ich testovaním,
usporiada menšiu súťaž.
Jej volanie sirény má mocnú ultrasonickú výšku tónu.
Je to spomalene, aby sme to počuli.
No každý samec v okolí 20 metrov
ju počuje čisto a jasne.
Preteky sa môžu začať.
Rýchla reakcia je dobrým znakom.
Ale ako si vybrať spomedzi dvoch najrýchlejších.
Vypustí príznačnú vôňu,
mocné afrodiziakum.
Už len mierne zaňuchanie zvýši adrenalín
v krvnom obehu samčeka.
Úroveň testosterónu môže vzrásť až desaťnásobne
a zmeniť týchto chlpatých hlodavcov na polkilovú guľu zubov a srsti.
Boj môže znamenať smrť.
Stačí, aby samička sledovala,
ako sa ich bitka skončí.
Protivník odohnaný,
a tak sa víťaz upraví,
aby sa mohol stretnúť so svojou samičkou.
No práve samička je skutočným víťazom.
Nechá samčekov o ňu bojovať,
aby si zaistila perfektného partnera.
Postaviť sa protivníkovi znamená riziko súboja.
Niektoré tvory urobia všetko možné, aby bojom predišli.
V obrovských kalifornských chaluhových lesoch
žije ryba veľkosti dlane, prezývaná aj sarkastická.
Jej bizarne vypuklé oči
panoramaticky číhajú na okolité nebezpečenstvá.
Mnohí predátori by si radi uchmatli takúto rybičku,
takže sa potrebuje niekam ukryť.
Slimačia ulita je dokonalým miestom.
No už je obsadená
chobotnicou dvojbodkovou.
Po miestach na ukrytie je taký dopyt,
že o ne treba bojovať.
No je lepšie vybrať si niekoho svojej veľkosti.
Inú rybu svojho druhu.
Aby predišli zraneniu,
tieto ryby majú úžasný spôsob, ako sa postaviť jedna druhej.
Ich ústa sa vedia roztvoriť až na trojnásobok ich tela.
No k tomuto pôsobivému prejavu patrí ešte niečo viac.
My to nevidíme,
no toto ich akoby zívanie zosilňuje aj nápadné ultrafialové varovanie.
Je to tajný signál sily.
Tým pravdepodobne tento druh rýb posúdi, kto je silnejší.
skôr než boj zájde priďaleko.
Bez domova, no aspoň bez ujmy.
Teraz je táto rybka odhalená.
Zatiaľ čo votrelec sa beží ukryť pred vonkajším svetom.
Zdá sa, že príroda prekypuje hojnosťou,
ale či už je to v oceáne, alebo na zemi,
o priestor a jedlo treba bojovať.
V botswanskej delte rieky Okavango
prebieha zúrivý boj mäsožravca
proti mäsožravcovi.
Osamelá hyena proti sile svorky divých psov.
Od svojej svorky sa oddelí, aby pokryli viac územia pri hľadaní potravy.
Vyzerá to na riskantnú stratégiu.
No s neuveriteľným imunitným systémom
a takmer nadprirodzenými schopnosťami prežitia
má od štvanca ďaleko.
Jej fenomenálny čuch zachytí príležitosť na tri kilometre.
Takmer 180-centimetrov vysoký, 680-kilový byvol africký
by bol potravou pre celú jej svorku na celý týždeň.
Na byvola si netrúfa sama.
S inteligenciou úrovne primátov však zaujme strategickejší prístup.
Nechá, nech hru riadia jej súperi.
Dvakrát taký veľký
a štvornásobne ťažší lev
je najväčším nepriateľom hyeny.
Keď lovia vo svorke, sú ešte mocnejší.
No keď sa byvoly hýbu ako batalión
so 600 byvolmi,
ani tí najzručnejší lovci
nezmôžu nič.
Najchytrejší predátor
čaká na svoj čas.
S blížiacou sa nocou
sa karta obracia.
Leví zrak má reflexívnu vrstvu,
vďaka čomu vidia v noci šesťnásobne lepšie ako my,
a to svet, ktorý mi dokážeme vidieť len
so supercitlivými kamerami.
Počas chladnej noci sú lovci oveľa aktívnejší.
A tmu využívajú, aby zatajili svoj útok.
Aj hyeny majú vynikajúce nočné videnie.
O to lepšie je im sledovať, ako levy odvádzajú všetku prácu.
A teraz
je načase uskutočniť plán.
Keď sa jej bojový pokrik odrazí od zeme, jeho zvuk sa znásobí.
Tak sa dostane do super citlivých uší až na takmer 10 kilometrov,
čím zmobilizuje svoju roztrúsenú svorku.
Čaká na posily, hrá o čas.
Dobiedzaním do levov ich rozptyľuje a spomaľuje ich kŕmenie.
No musí byť opatrná.
Jeden úder levou labou ju môže zabiť.
Keď je sama, je v defenzíve.
No s dvadsiatkou hyen jej svorky
je načase to rozbaliť.
Hyeny sú ešte efektívnejšími tímovými hráčmi než levy.
Keď spolupracujú,
svorka hyen levy vyčerpá.
Levy vedia, kedy sú porazené.
S čeľusťami, ktoré vedia rozdrviť kosti,
a bruchami dostatočne silnými na ich strávenie
už o pár hodín
zmizne aj tá posledná stopa po byvolovi.
Bruchá plné, celá svorka znovu spolu.
Aspoň dnes získali moc hyeny
v odvekej vojne mäsožravcov.
Ďalšia zvieracia rivalita už pretrváva milióny rokov.
To je dosť času na vyvinutie tajnej zbrane
na zneškodnenie oveľa mocnejšieho nepriateľa.
Sršeň mandarínsky,
najväčšia osa na svete.
Päť centimetrov dlhý mäsožravý hmyz.
Štvornásobne menšia včela japonská je takmer bezbranná
proti ťažko vyzbrojenému sršňovi.
So 6-milimetrovým žihadlom
a nadrozmernými čeľusťami
dokáže zabiť 40 včiel za minútu.
No o včely sršňovi nejde.
Ide mu o ich mláďatá.
Vo vnútri tohto stromu
sú ukryté tisícky lariev,
ktoré chráni 20 000 odhodlaných robotníc.
Na jedného sršňa je to priveľa.
Včeliu pevnosť preto označí
chemickým signálom.
Sršne v honbe za potravou preletia za deň až takmer 100 km.
Hneď ako iný sršeň jej druhu vyšle signál,
vedia, že hľadanie sa skončilo.
Už o pár hodín
gang týchto smrtiacich zabijakov vyhladí celé včelstvo.
Vonkajšia obrana prelomená.
Ďalej sú na rade
mladé včielky.
Osud kolónie je spečatený…
Takmer.
Včely majú jedinú šancu na prežitie.
Chemický alarm ich prinúti hýbať sa ako jeden celok
a zhluknúť sa okolo sršňov.
Potom každá včela začne napínať svoje lietacie svalstvo.
Produkujú tak len drobné množstvo tepla,
no keď tak urobia všetky naraz,
vytvoria tým neuveriteľnú silu.
Termálne kamery odhalia vzostup telesnej teploty.
Táto žiarivá včelia guľa je presná zbraň.
Len o stupeň vyššia teplota a včely by boli mŕtve.
No presne 47 stupňov Celzia
je dokonalá teplota na to,
aby sršňa uvarili zaživa.
Straty sú na oboch stranách.
Ale úžasná schopnosť včiel pracovať ako jeden celok
zaistí prežitie celej kolónie.
Sila spočívajúca vo vyšších množstvách prináša ochranu,
no vie aj prilákať protivníkov bližšie.
Škótsky ostrov Bass Rock.
Sto päťdesiat súl
hniezdiacich na jednej skale,
menej než tri kilometre štvorcové.
Z vtáčieho pohľadu
to vyzerá ako život v dokonalej harmónii.
No je to len zdanie.
Každé hniezdo je presne na dĺžku dvoch zobákov, a to z dobrého dôvodu.
Ten, ktorý túto značku prekročí,
vyvolá nevídané napätie.
Zobáky navrhnuté na prienik vodou
a schmatnutie ryby pri 100 kilometroch za hodinu
sú aj nebezpečnou zbraňou.
Boj o miesto na hniezdenie môže trvať aj dve hodiny…
a aj niečo stáť.
V prírode mier visí na ostrí noža.
Konflikt sa vždy ukrýva…
rovno pod povrchom.
No keď ide o zabezpečenie potomstva,
niektorí sa ponárajú do nových hĺbok.
Jazero Tanganika v Tanzánii
je živnou pôdou pre konflikt.
Samec cichlidy druhu burtoni
sa zúfalo snaží urobiť dojem na samičku.
Predvádza svoj príznačný tanec.
Možno na to nevyzerá, no je očarená.
Vodný Rómeo okorení dohodu cichlidským elixírom lásky.
Feromónom určeným na stimuláciu samičky,
ktorý putuje aj cez vodu,
čím však upúta neželanú pozornosť.
A to miestneho gangu sumca kukučkového.
Kožu má pokrytú chuťovými pohárikmi,
ktoré zachytia aj ten najjemnejší závan feromónu.
Vedia, čo to znamená…
Cichlidy druhu burtonis sú pripravené na neresenie.
Keď nakladú 100 ikier
o veľkosti sezamového zrnka,
nastáva dokonalý moment na prepadnutie.
Sumec zožerie toľko vajíčok, koľko sa len dá.
A teraz nakladie ikry sumec.
Za sebou tak necháva drobné tikajúce časové bomby.
Cichlidia samička inštinktívne vajíčka zozbiera.
Nezje ich.
Má špeciálnu schopnosť.
Niektoré cichlidie supermamy
vychovávajú svoje mláďatká v ústach.
Stávajú sa z nich tak mobilné škôlky, kde držia mláďatá v bezpečí.
No táto cichlida rodu burtoni bola podvedená.
V jej ústach, ukryté pred zrakom,
sa začína liahnuť jej zmiešané potomstvo.
Niektoré však rastie oveľa rýchlejšie než iné.
Nedbanlivá cichlida venuje čas výchove nesprávneho potomstva.
Mláďa sumca kukučkového, dvakrát také veľké, sa obráti
proti mláďatám cichlidy.
Otvorí naširoko svoje čeľuste, aby mohlo prehltnúť nevlastných súrodencov,
hlavou napred.
Zradné mláďatá sumca čoskoro prerastú svoju škôlku.
Samy sa nenápadne vydajú na odchod,
kým nebudú pripravené uloviť ďalšiu nič netušiacu matku.
Samičku cichlidy nechajú, aby ochránila svoje zvyšné potomstvo,
a dala mu tú najlepšiu šancu na prežitie v tomto nebezpečnom svete.
Na alpských lúkach v Taliansku je jedno mláďa,
ktoré život s nepriateľom povýšilo na celkom inú úroveň.
Zoznámte sa s nebojácnou húsenicou modráčika horcového.
Má len dva týždne
a je veľká len ako zrnko ryže.
Chystá sa vydať na jedno z najúžasnejších dobrodružstiev
v celom prírodnom svete.
Pri hľadaní potravy
musí zostúpiť až do podzemia,
ktoré je chránené divými armádami mravcov rodu Myrmecia.
Dokážu zložiť tisícnásobne väčšiu korisť.
Drobná húsenička sa zdá byť ľahkým cieľom.
Najmä taká, ktorá zo seba vydáva lákavú vôňu, aby maskovala
svoju prítomnosť.
S tykadlami päťnásobne citlivejšími než väčšina ostatného hmyzu
ju mravec vystopuje ako sliedič.
Húsenica je drobná na prenesenie do mraveniska,
kde mravce pripravujú potravu pre svoje mláďatá.
No táto húsenica
nevonia ako jedlo,
vonia ako rodina.
Je to rodená klamárka,
ktorej špeciálny húseničí pach
je tak veľmi podobný larve mravca,
že sa k nej správajú ako k vlastnej.
A to nie je všetko.
Na posilnenie maskovania
húsenica spieva.
Kopíruje pieseň najdôležitejšieho mravca v kolónii,
kráľovnej.
Donúti tak odhodlaných robotníkov splniť každú jej potrebu
a zanedbávať svoje vlastné mláďatá.
Kým ju kolónia chráni,
čistí a kŕmi,
odvážna húsenica sa drží svojej roly
dva dlhé roky.
Keď jej hmotnosť stonásobne vzrástla,
modré mláďa
je konečne pripravené priznať farbu.
Vo vnútri kukly
sa začne húseničie tkanivo lámať
a reformovať.
No keď sa z modráčika horcového stane motýľ,
stratí svoju ochrannú moc.
Keďže už nevonia ako mláďa mravca,
musí sa odtiaľ dostať, a to rýchlo.
Skôr než mravce chytia votrelca medzi sebou.
Konečne je modráčik horcový slobodný.
Miliardy rokov
už živé stvorenia rozvíjajú svoje úžasné schopnosti,
aby tak bojovali o svoje miesto na tejto planéte.
No keď sa objaví nový rival,
všetko sa zmení.
Pobrežné vody Britskej Kolumbie
sú domovom legendárnej morskej príšery.
Jedného z najrýchlejšie rastúcich tvorov na planéte.
Zdvojnásobuje svoju hmotnosť každé dva mesiace, živí sa hlavne kôrovcami.
Ešte pred dobou dinosaurov
bol osmonoh gigantický tu dole
neprekonateľným lovcom krabov.
Až doteraz.
Človek našiel chytré spôsoby rybolovu bez toho,
aby vôbec vstúpil do vody.
Siete sú účinné v love obľúbenej potravy osmonoha.
No keď najinteligentnejší bezstavovec na planéte
čelí výzve,
tak ľahko sa nevzdá.
Vyrieši ju.
Dvetisíc prísavníkov,
pričom každý z nich má viac chuťových receptorov ako ľudský jazyk,
pomáha nájsť korisť aj v tých najtmavších vodách.
Pomáha mu pri tom deväť mozgov,
jeden má v hlave
a osem minimozgov v každom z ramien.
Osmonoh je v cieli.
Kostra bez kostí tvorená len vodou
dokáže pretiahnuť svoje takmer trojmetrové telo
cez dierku o veľkosti grapefruitu.
Navečeria sa skôr, ako sieť zdvihnú.
Sieť sa otvára len jedným spôsobom.
No to nie je problém
pre tohto mimoriadneho majstra úniku.
Možno sme múdri,
no stále prichádzame na to, že zvieratá majú nespočetne veľa zručností,
všetky veľmi pôsobivé.
Ak ich prehliadneme,
môžeme zostať s prázdnymi rukami.
Vo svete plnom nečakaných nepriateľov
je súperenie tou hlavnou hybnou silou evolúcie.
Tajomstvom neuveriteľnej rozmanitosti života na Zemi
a tých najúžasnejších zvieracích schopností.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu,
zamyslite sa znova.
Preklad titulkov: Barbora Belobradová