Träd in i en värld…
…precis bortom din uppfattning.
En värld av extraordinära djur…
…med dolda krafter och supersinnen.
Om du tror du känner naturen…
…tänk om.
I en tävlingsinriktad värld
kan det vara väldigt svårt…
BERÄTTARRÖST: BENEDICT CUMBERBATCH
…att skilja vän från fiende.
Kalahariöknen.
Här tvingar den starka solen
några av de saftigaste och tuffaste småkrypen
att gömma sig under jord.
Bara de mest superskickliga jägarna kan komma åt dem.
Surikater kan nosa fram det bästa bytet under ytan.
Men när huvudet är begravt i sanden
och gräver åtta timmar om dagen…
…lönar det sig att ha högt uppsatta vänner.
En drongos knivskarpa syn
kan lokalisera en liten skalbagge
över 90 meter bort.
Och högt uppifrån kan den upptäcka en fiende 1,6 kilometer bort.
Som en sexkilos surikatätande stridsörn.
Surikater förstår att det betyder…
…hot från himlen.
När deras pålitliga vän
ger klartecken
vet surikaterna att det är säkert att komma ut igen.
Och de återgår till arbetet.
Jackpott.
Protein och vatten i en giftig förpackning.
Lyckligtvis är surikater experter på att ta hand om skorpioner.
Men den här historien har ännu en vändning.
Det är larmet igen.
Men den här gången…
…finns det ingen örn.
Drongon är en lögnare,
en listig bedragare,
som utnyttjar surikaternas hårda arbete
för att stjäla en gratis lunch.
Men ropa örn för många gånger…
…och surikaterna listar ut vad som pågår.
Det lätet kan inte ignoreras.
Det är ett surikatlarm.
Eller är det?
Den luriga drongon…
…är också otrolig på att härma ljud.
Hon kan växla mellan trettio olika larmimitationer.
Och så länge hon berättar sanningen,
har surikaterna inte råd att ignorera sin vänliga fiende.
Djur använder extraordinära krafter för att överlista konkurrenterna.
Men ofta är den största fienden
den du minst anar.
RIVALER
I naturen finns konflikter överallt.
En österrikisk park kan verka lugn nog…
…men det finns ett djur här som vet hur man skakar liv i motståndarna
och vänder det till sin fördel.
Den här europeiska hamsterhonan letar efter den bästa möjliga partnern.
Här bor ett dussin oftast ensamma hanar.
Men i stället för att slösa tid på att kolla in dem
arrangerar hon en liten tävling.
Hennes locksång har en kraftfull ultraljudston.
Den har saktats ner så vi kan höra den.
Men vilken hane som helst inom 18 meter
hör henne klart och tydligt.
Tävlingen är i gång.
Att svara snabbt är ett gott tecken.
Men hur väljer man mellan de två främsta kandidaterna?
Hon släpper en signaturdoft…
…ett kraftfullt afrodisiakum.
Bara minsta lilla pust skickar en ström av adrenalin
som strömmar genom hanens blod.
Testosteronnivåer kan tiodubblas…
…och vända dessa fluffiga gnagare till halvkilosbollar av tänder och raseri.
Striderna kan bli dödliga.
Och allt honan behöver göra
är att låta tävlingen utspela sig.
När rivalen jagats i väg…
…gör sig segraren presentabel.
Sen är han redo att träffa sin partner.
Men det är honan som är den verkliga vinnaren.
Att få hanarna att slåss om henne
för att säkra den perfekta partnern.
Att stå upp mot sina rivaler riskerar ett bråk.
Så vissa varelser går långt för att slippa hamna i gräl.
I Kaliforniens gigantiska kelpskogar
finns det en fisk i handstorlek som heter Neoclinus blanchardi.
Dess bisarra utbuktande ögon
ger en panoramisk sikt av faror runt om.
Många rovdjur skulle gärna snappa upp en liten fisk som denna…
…så han behöver någonstans att gömma sig.
Ett snigelskal är den perfekta platsen.
Men det är redan upptaget
av en kalifornisk bläckfisk.
Gömställen är så eftertraktade
att de måste kämpas för.
Men det är bättre att bråka med någon i hans egen storlek.
En annan Neoclinus blanchardi.
För att undvika skada
har dessa fiskar ett extraordinärt sätt att möta varandra.
Deras munnar kan vidga sig tre gånger bredare än deras kroppar.
Och det finns ännu mer i denna häpnadsväckande uppvisning.
Vi kan inte se det,
men deras gap förstärks med en slående ultraviolett varning.
Det är ett hemligt tecken på styrka,
för att hjälpa fiskarna att avgöra vem som är starkast
innan kampen går för långt.
Vräkt, men åtminstone oskadd.
Nu är det han som är utsatt…
…medan inkräktaren tar skydd från omvärlden.
Naturen kan verka ymnig,
men vare sig det är i havet eller på land…
…måste utrymme och mat kämpas för.
I Okavangodeltat i Botswana
ställer grym konkurrens köttätare…
…mot köttätare.
En ensam hyena mot en mäktig flock av afrikanska vildhundar.
Hon lämnade sin klan för att täcka mer mark i jakten på mat.
Nu verkar det vara en riskabel strategi.
Men med ett otroligt immunförsvar
och nästan övernaturlig överlevnadsförmåga
…är hon långt ifrån underlägsen.
Hennes fenomenala luktsinne kan upptäcka möjligheter tre km bort.
Nästan 1,8 meter lång och 680 kilo tung
kan en afrikansk buffel mätta hela hennes klan i en vecka.
Hon kan inte ta sig an en buffel ensam.
Men med intelligens på primatnivå kan hon ta till en mer taktisk approach:
Låta sina rivaler styra spelet.
Med upp till två gånger hennes storlek…
…och fyra gånger hennes vikt…
…är lejon hyenans största fiende.
Med jakt som paradgren är de ännu mer kraftfulla.
Men när bufflar rör sig som en bataljon
på upp till 600 djur…
…kan inte ens de tyngst beväpnade jägarna
ge sig på dem.
Det smartaste rovdjuret
tar sig sin tid.
Och när natten närmar sig…
…vänder det.
Lejon har ett reflekterande underlag i sina ögon
som ger dem mörkerseende sex gånger starkare än vårt eget…
…och avslöjar en värld vi bara ser…
…med superkänsliga kameror.
I den svala natten blir jägare mera aktiva…
…och använder mörkret för att dölja sin attack.
Hyenor har också utmärkt mörkerseende.
Desto bättre att titta på när lejonen gör det hårda arbetet.
Nu
är det dags att genomföra sin plan.
Hennes stridsrop studsar i marken och förstärker ljudet.
Det når superkänsliga öron upp till nio kilometer bort…
…och mobiliserar hennes utspridda klan.
I väntan på uppbackning fördröjer hon tiden.
Att trakassera lejonen distraherar dem och saktar ner deras ätande.
Men hon måste vara försiktig.
Ett svep av en lejontass kan döda.
Ensam är hon defensiv.
Men med 20 av sin klan bakom sig
är det dags för henne att göra sitt drag.
Hyenor är ännu bättre lagspelare än lejon.
Genom samarbete…
…tröttar klanen ut lejonen.
Lejon vet när de är slagna.
Med käkar som krossar ben…
…och magar starka nog att smälta dem
är alla spår av buffel borta
på bara några timmar.
Med mätta magar är klanen samlad igen.
För dagen, åtminstone, har hyenorna makten
i det urgamla rovdjurskriget.
En annan djurrivalitet har utspelat sig under miljontals år.
Nog med tid för att utveckla ett hemligt vapen
att avvärja en mycket mäktigare fiende med.
En asiatisk jättebålgeting,
den största getingen i världen.
Fem centimeter lång och köttätande.
Fyra gånger mindre verkar japanska honungsbin försvarslösa…
mot en tungt beväpnad bålgeting.
Med en halv centimeters tagg
och stora underkäkar
kan hon döda 40 bin på en minut.
Men det är inte bina hon är ute efter.
Det är deras ungar.
Gömda inuti detta träd
finns tusentals larver…
…som skyddas av 20 000 hängivna arbetare.
Det är för mycket för en bålgeting att ta sig an ensam.
Så hon markerar binas fästning
med en kemisk ledstjärna.
Bålgetingar täcker 96 kilometer om dagen när de letar efter mat.
Så snart hennes anhöriga skickar signalen
vet de att deras sökande är över.
På bara några timmar
kan ett gäng av dessa fatala lönnmördare förinta hela kupan.
Det yttre försvaret har brutits.
Nästa stopp…
…barnkammaren.
Kolonins öde är beseglat…
Nästan.
Bina har en sista chans att överleva.
Ett kemiskt larm får dem att röra sig som en
och svärma bålgetingarna.
Sedan börjar varje bi spänna sina flygmuskler.
Det producerar bara en liten mängd värme,
men när de kombineras
blir det en formidabel kraft.
Värmekameror avslöjar att kärntemperaturen stiger.
Denna glödande boll av bin är ett precisionsvapen.
Bara en grad högre skulle döda bina.
Men exakt 47 grader Celsius
är den perfekta temperaturen
för att koka bålgetingarna levande.
Båda sidor drabbas av förluster.
Men binas fantastiska förmåga att arbeta tillsammans
tryggar kolonins fortlevnad.
Styrka i antal ger skydd…
…men det skapar också konkurrens närmare hemmaplan.
Bass Rock, Skottland.
Etthundra femtiotusen sulor
häckar alla på en klippa
mindre än 2,6 kvadratkilometer stor.
Ur fågelperspektiv
ser det ut som ett liv i perfekt harmoni.
Men det är bara en illusion.
Varje bo är två näbblängder från varandra, av goda skäl.
Alla som överskrider den gränsen
avslöjar osynliga spända förhållanden.
Näbbar utformade för att skära igenom vatten
och fånga fisk i 96 kilometer i timmen
utgör också farliga vapen.
Bråk om boplatser kan pågå i två timmar…
…och har ett högt pris.
I naturen balanserar freden på en knivsegg.
Konflikter döljer sig alltid…
precis under ytan.
När det gäller att säkra sin blodlinje
sjunker somliga till nya djup.
Tanganyikasjön i Tanzania
är en grogrund för konflikter.
En ciklidhane
försöker desperat imponera på en hona.
Han utför en signaturdans.
Det kanske inte syns, men hon är charmad.
Denna vattenlevande Romeo lockar även med en ciklidkärleksdryck.
Ett feromon designat för att stimulera honan…
…som också färdas genom vatten
och drar till sig fel uppmärksamhet.
Ett lokalt gäng gökmalar.
Deras hud, som är täckt av smaklökar,
upptäcker minsta antydan av feromon.
De vet att det betyder…
…att cikliderna är redo att föröka sig.
De lägger 100 ägg,
vart och ett lika stort som ett sesamfrö.
Perfekt läge för ett bakhåll.
Malarna äter så många ägg de kan.
Och nu förökar de sig.
De lämnar efter sig små tickande tidsinställda bomber.
Ciklidmamman samlar instinktivt alla ägg.
Hon äter dem inte.
Hon har en speciell förmåga.
Några ciklidsupermammor
föder upp sina barn i munnen…
…och använder dem som mobila barnkammare för att hålla ungarna trygga.
Men den här cikliden har blivit kapad.
Dolda inne i hennes mun
börjar hennes blandade yngel att kläckas.
Och vissa växer mycket snabbare än andra.
Den ovetande cikliden ägnar sin tid åt att föda upp fel avkomma.
Dubbelt så stora och glupska gökmalsungar
vänder sig mot ciklidungarna.
De öppnar gap tillräckligt breda för att svälja sina fostersyskon…
…med huvudet först.
De förrädiska malungarna växer snart ur barnkammaren.
De beger sig iväg ensamma och håller låg profil
tills de är redo att livnära sig på en annan ovetande mamma.
De lämnar cikliden att skydda sin överlevande avkomma…
…och ge dem den bästa chansen hon kan i denna farliga värld.
På Italiens alpina ängar finns det ett djur
som tar att leva med fienden till en helt ny nivå.
Här är den fräcka alkonblåvingelarven.
Bara två veckor gammal
och lika stor som ett riskorn.
Den ska ge sig ut på ett av de mest fantastiska äventyren
i hela naturen.
I jakten på föda…
…måste den ta sig till underjorden,
…bevakad av vilda arméer av rödmyror.
De kan fälla byten tusentals gånger deras egen storlek.
En liten larv verkar vara ett lätt mål.
Speciellt en som avger en lockande doft
som avslöjar dess närvaro.
Med antenner fem gånger känsligare än de flesta andra insekter
är myrorna efter den likt en blodhund.
Larven är lätt att bära tillbaka till basen…
…där myrorna förbereder mat till sina ungar.
Men den här larven
luktar inte som mat.
Den luktar som familj.
Född till att vilseleda
är den speciella larvdoften
så lik myrornas egna larver
att de behandlar den som sina egna.
Och det är inte allt.
För att förhöja sin förklädnad
sjunger larven.
Den kopierar sången hos den viktigaste myran i kolonin…
…drottningen.
Det tvingar hängivna arbetare att ta hand om alla dess behov
och försumma sina egna.
Medan kolonin skyddar den,
tvättar den och matar den,
kan den djärva larven hålla igång charaden
i två långa år.
Tills den når 100 gånger sin ursprungliga vikt…
…då den unga blåvingen
äntligen är redo att avslöja sina sanna färger.
Inuti puppan
bryts larvens vävnad ner…
och formas om.
Men när alkonblåvingen blir en fjäril
förlorar den sin skyddande kraft.
Den luktar inte längre som en myrlarv
och måste ta sig ut… fort…
…innan myrorna fångar inkräktaren mitt ibland dem.
Äntligen är alkonblåvingen fri.
Under miljarder år
har levande varelser utvecklat fantastiska förmågor
för att tävla om sin plats på denna planet.
Men när en ny rival kommer
förändrar det allt.
I British Columbias kustvatten
bor ett legendariskt sjöodjur.
Ett av planetens snabbast växande djur.
Den fördubblar sin vikt varannan månad på en diet bestående av främst kräftdjur.
Sedan före dinosauriernas tid
har den jättestora Stillahavsbläckfisken
varit oöverträffad krabbjägare här nere.
Tills nu.
Vi har listiga sätt att fånga skaldjur på
utan att ens gå i vattnet.
Fällor är effektiva för att locka bläckfiskens favoritmat.
Men när världens mest intelligenta ryggradslösa djur
ställs inför en utmaning…
…ger det inte upp.
Det löser det.
Två tusen sugkoppar
som var och en har fler smaklökar än en mänsklig tunga
hjälper till att hitta byten i det grumliga vattnet.
Styrd av nio hjärnor,
en i huvudet
och en liten hjärna i var av dess åtta armar…
…närmar sig bläckfisken.
Ett benfritt skelett av vatten
gör att den kan tränga sin tremeters kropp
genom ett hål lika brett som en grapefrukt.
Nu är det dags att äta innan fällan lyfts.
Fällan öppnar sig bara åt ett håll.
Men det är inga problem
för denna extraordinära utbrytare.
Vi kanske är smarta…
…men vi upptäcker fortfarande att djur har otaliga färdigheter
som är precis lika imponerande.
Förbiser vi dem
kan vi stå tomhänta.
I en värld full av oväntade fiender…
…är konkurrens evolutionens yttersta drivkraft.
Det är hemligheten bakom den otroliga mångfalden av liv på jorden…
…och djurens mest extraordinära krafter.
Om du tror du känner naturen…
tänk om.
Undertexter: Camilla Holm