Vstúpte do sveta mimo svojho vnímania.
Do sveta výnimočných zvierat s ukrytou silou
a skvelými zmyslami.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu,
zamyslite sa znova.
SUPER/NATURAL: SUPERSCHOPNOSTI Z RÍŠE ZVIERAT
Na prežitie extrémov
musíte posúvať limity.
ROZPRÁVA BENEDICT CUMBERBATCH
V talianskych Alpách
sa týči priehrada
vysoká ako most Golden Gate.
Ukrýva skrytý poklad...
soľ.
Vyteká z jej stien.
V týchto výškach je vzácna a kozorožec riskuje všetko, aby sa k nej dostal.
Zdolanie týchto takmer vertikálnych stien si vyžaduje mimoriadne lezecké zručnosti.
No v podaní týchto rodených horolezcov to vyzerá ako prechádzka v parku.
No predstavte si, čo je to pre mláďa.
Ísť až tam hore
po prvýkrát.
Nemá na výber, musí nasledovať svoju mamu.
Pád by znamenal istú smrť.
No krok za krokom odhalí, že má neuveriteľne priľnavé kopyto.
Čím vyššie ide, tým je plocha vertikálnejšia.
Jeho prežitie teraz závisí od jeho vrodenej superschopnosti.
Mäkké, gumovité podošvy sa prispôsobia aj tým najtenším výstupkom.
Zaháknu sa na tvrdom okraji kopyta.
Hľadá rovnováhu.
Každý krok je ako na hrane noža.
Pre niekoho takého mladého je to vyčerpávajúce.
Jeho matka si to včas všimne.
Dá mu šancu oddýchnuť si.
Päťminútové schrupnutie.
Vo výške 45 metrov
konečne dosahuje cieľ.
Dvadsať percent betónu obsahuje soľ,
ktorá sa vďaka presakujúcej vode z priehrady dostáva na povrch.
Možno sa nezdá dôležité, no toto lízanie minerálov je nevyhnutné,
aby z mláďaťa vyrástol silný jedinec.
Svaly a nervy sú zásobené,
jeho epický výstup zavŕšený.
Kaskadérske misie sú nevyhnutnou súčasťou života mnohých zvierat
a my až teraz objavujeme úžasné spôsoby, ako sa im v nich darí.
NEUVERITEĽNÉ CESTY
Duny severovýchodnej Brazílie.
Oblasť väčšia ako Los Angeles.
Vyprahnutá silným rovníkovým slnkom.
Mnohým, ktorí sa ju snažia prejsť, sa to nikdy nepodarí.
No príležitostí je veľa…
Len ich treba nájsť.
Po päťmesačnej hibernácii bez jedla či vody
sa vynorí korytnačka brazílska,
za bežných okolností vodný živočích.
Niečo ju zobudilo.
Jej presný čuch zachytil zmenu vlhkosti,
jej jedinou nádejou na prežitie je voda.
Ale aby sa k nej dostala, musí sa pokúsiť o nemožné.
Putovať celé dni cez slnkom rozpálený piesok.
Každá sekunda na slnku znamená stratu hydratácie.
Keď začne fúkať, už vodu necíti...
Kadiaľ teraz?
V tomto nehostinnom prostredí čoskoro uschne.
No slnko, ktoré by ju mohlo uvariť, je takisto aj jej vodiacim svetlom.
Pozíciu slnka využíva ako kompas, pomocou ktorého drží kurz.
Už je takmer tam... Presne včas.
Keď začne pršať,
začína magická premena.
Vo väčšine dún sa voda cez piesok rýchlo vyparí...
No tu vrstva pevných skál pod ním blokuje odliv vody,
vďaka čomu sa vytvoria tisícky jazierok.
Pred sebou má poslednú prekážku.
Teraz už len dolu kopcom.
Načase urobiť to, čo táto korytnačka robí najlepšie.
Krištáľovo čistá oáza.
Dočasné jazierka prinášajú potravu.
A šancu stretnúť partnera skôr,
ako voda zmizne a vráti sa vyprahnutá púšť.
Na celej planéte dochádza k neuveriteľnému putovaniu.
No často sa prehliada.
Mesto Londýn.
Mätúci labyrint vytvorený človekom.
No za jeho múrmi
sa ukrývajú zvieratá,
ktoré sa v tejto mestskej džungli naučili orientovať.
Táto čiernožltá včielka sa vydáva na kráľovskú misiu,
nájsť potravu pre larvy kráľovnej a zaistiť budúcnosť celej kolónie.
To sa ľahšie povie, ako urobí.
Mohlo by byť ťažké orientovať sa v mätúcich betónových uličkách.
No nie pre ňu.
Presne ako londýnsky taxikár, aj ona disponuje vedomosťami.
Pozná míľniky, podľa ktorých si vybuduje mentálnu mapu ulíc.
Hoci niektoré veci v meste sú stále v pohybe.
Trocha premávky však túto usilovnú včeličku nezastaví.
Každý deň pri hľadaní nektáru preletí takmer 12 kilometrov.
A presne tu ho nájde.
V jednej z troch miliónov záhrad, ktoré tvoria štvrtinu celého mesta.
A je v plnom rozkvete.
Tisícky šošoviek v jej očiach zachytia tvar a farbu
kvetov bohatých na nektár.
A ultrafialový zrak odhalí tajné vzory v ich lupienkoch.
Tu už však boli iné včely.
Aby sa zamerala na neopelené rastliny, naladí sa na neviditeľnú silu.
Včely za letu získavajú pozitívny náboj z atmosféry,
no kvety sú nabité negatívne.
Takže keď pozitívna včela navštívi negatívny kvet,
nakrátko pozmení elektrické pole.
Chĺpky na jej nôžkach zachytia tieto zmeny.
A tak nájde zlato vždy.
No jej cesta sa ešte len začala.
Robotnica ju nevolajú len tak pre nič za nič.
Za deň navštívi až 5000 kvietkov.
Pamätá si každú zatáčku a zákrutu, keď nesie svoju vlastnú váhu peľu
a nektáru celú cestu až do úľa.
Kráľovská dodávka pre kráľovnú a celú kolóniu.
Mnohé zvieratá sa vydávajú na náročnú cestu každý deň,
iné sa vydávajú na epické výpravy
trvajúce celé mesiace.
Prichádza zima.
Dni sú čoraz kratšie.
Dochádza jedlo.
To sú pre mladého vráskavca dlhoplutvého zlé správy.
Do Antarktídy prišiel s matkou,
no teraz je už v obrovskom oceáne sám.
A čoskoro sa musí vydať
na jednu z najdlhších migrácií cicavcov.
Denne prepláva 130 kilometrov, aby sa dostal do teplých vôd vyššie na severe.
Ale ako prejsť takmer 5000 kilometrov beztvarého oceánu
so silnými prúdmi, ktoré by ho mohli zaviesť mimo kurz?
Aby zostal na správnej ceste, využije záhadný planetárny jav.
Keď sa nabité častice slnka dostanú do zemskej atmosféry,
osvetľujú južnú oblohu...
No na tomto nebeskom úkaze je viac, ako sa na prvý pohľad zdá.
Polárna žiara odkrýva magnetické pole Zeme,
neuveriteľnú silu, podľa ktorej sa veľryby podľa vedcov orientujú
svojimi zmyslami pomocou magnetických častíc v ich mozgu.
Vďaka tomuto vnútornému kompasu vráskavec udržuje svoj kurz,
a to s presnosťou na jeden stupeň.
No vedie ho to do otvoreného oceánu, kde je ťažké nájsť
ryby a kôrovce.
Nejedol už celé týždne.
No potom... niečo začuje.
Telo využije ako obrovský mikrofón,
zvukové vibrácie prechádzajú jeho kostrou
priamo do jeho hlavy.
Vítacie volanie iných veľrýb, vzdialených stovky kilometrov.
Zameria sa na rastúci príval zvukov.
Päť týždňov po opustení Antarktídy
sa pridá k stovkám ostatných veľrýb na obrovskú hostinu.
Jedno z najväčších zhromaždení vráskavcov na planéte,
sú ich tam stovky.
Len nedávno sa zistilo, že dochádza k týmto výročným stretnutiam.
Päť kilometrov od afrického pobrežia silné prúdy vyháňajú na hladinu
obživu a explóziu života.
Veľryba jediným hltom prehltne tisícky rýb a kreviet,
150 000 kalórií,
čo je 600 čokoládových tyčiniek.
Keď je dobre nasýtený, musí svojich priateľov opustiť
a sám sa vydať
na dokončenie svojej epickej cesty na sever.
Sú zvieratá, ktoré dokážu precestovať celú zemeguľu,
no najnebojácnejším je stvorenie, od ktorého by ste to najmenej čakali.
Britský vidiek
je domovom pavúčieho mláďatka snovačky domovej,
nie väčšieho ako špendlíková hlavička.
Má asi 200 súrodencov.
Jeho súrodenci majú skutočne ohavné stolovacie návyky.
Tieto pavúčatá sú kanibali.
Na tejto rodinnej hostine sa nechcete dlho zdržať.
Radšej ujsť čo najrýchlejšie.
Problém je, že jeho súrodenci majú rovnaký plán.
A ono práve vbehlo do slepej uličky.
No keď ide o veľký útek, tento pavúk má mimoriadne zručnosti.
Vystrelí negatívne nabité vlákno
do pozitívne nabitej atmosféry.
Keďže protiklady sa priťahujú,
vytiahne ju to
hore
a preč.
Namieri si to hore,
nechá sa unášať vetrom,
či dokonca vzdušným prúdom,
a tak dokáže precestovať tisícky kilometrov.
Týmto akoby balónovým letom kolonizovali každý kút Zeme.
Pavúk je vystavený vetru na milosť,
a teda nemá kontrolu nad tým, kde pristane.
Keďže váži menej ako zrnko piesku, hladinu vody ani nenaruší.
Znova raz využije svoje magické vlákno
a nechá sa odniesť do bezpečia.
Nové miesto, ktoré môže nazvať svojím domovom.
Cesta jedného zvieraťa je celá o načasovaní.
Čaká na správne postavenie planét,
aby mohlo prejsť z jedného sveta
do druhého.
Takmer metrový žralok okatý
možno nevyzerá ako ten najodvážnejší dobrodruh...
Dokonca sa len zriedkakedy vzdiali zo svojho miesta na útese.
No keď nastane špeciálna noc,
nebeské útvary otočia jeho svet hore nohami.
Pri splne
jarný odliv stiahne z útesu miliardy litrov vody
a zanechá morské tvory v labyrinte odlivových jazierok.
Alebo horšie.
Ak je odliv príliš nízky, ryby bez vody sa čoskoro udusia.
Pokiaľ nie ste superryba.
Chodiaci žralok.
Nezachraňuje len svoju kožu,
je aj na love.
Namieri si to rovno do bohatých loveckých jazierok,
kde po odlive uviazlo množstvo koristi.
Vytlačením prúdu vody cez svoje svalové žiabre
vysaje svoje ukryté obete.
No hrá preteky s časom.
Hladina kyslíka v jazierku rýchlo klesá.
Čoskoro mu dôjde energia.
Hodinu do prílivu je už blízko smrti.
No tieto extrémne podmienky vyvolajú mimoriadnu fyziologickú reakciu.
Spomalí dýchanie,
a tak zníži srdcovú frekvenciu,
dokonca odstaví aj časť svojho mozgu.
Sám sa uvedie do kómy.
Jeden posledný nádych a dokáže prežiť hodinu.
No aj napriek tomu mu došiel čas.
Konečne sa vrátil príliv,
vďaka čomu sa konečne ponoril do vôd bohatých na kyslík.
Zázračné vzkriesenie.
Tie najnemožnejšie cesty zo všetkých vykonávajú tí,
ktorí sa nedokážu hýbať vôbec.
Tajomstvo šírenia rastlín
tkvie v semienkach.
Všetky prísady nového života,
zabalené a pripravené.
Niektoré si rozvinuli výbušné mechanizmy,
iné využívajú vietor.
No jedna prefíkaná rastlina nechá všetku špinavú prácu na niekoho iného.
Samička chrobáka lajniaka na afrických pláňach.
Prejsť mimoriadne vzdialenosti ju prinúti jedine
sladká vôňa antilopieho trusu.
Dokonalá potrava pre jej mláďatá.
Pomocou tykadiel
si vyberá ten najšťavnatejší kúsok.
Smrdí to tak,
vyzerá to tak,
dokonca sa to tak aj gúľa.
No toto hovienko je votrelec.
Je tak presvedčivo podobné trusu,
že je pripravená oň aj bojovať.
Ako víťaz si odnáša svoju cenu preč
od svojho protivníka.
No bola podvedená.
Samička si myslí, že si guľôčku skrýva,
no v skutočnosti ju sadí.
Slúži len ako nástroj
v neuveriteľnom dobrodružstve prefíkaného trsteníka obyčajného.
Jeden zvierací turista sa vydáva na cestu svojho života,
len aby sa vrátil tam, kde sa to všetko začalo.
Táto nymfa obýva maďarské riečisko.
Posledné tri roky naberala silu
na neuveriteľnú cestu.
Keď má voda akurát tú správnu teplotu,
odchádza z jedného sveta,
aby vstúpila do ďalšieho.
Je to magická premena.
Zrodí sa podenka.
A nielen jedna…
každú minútu sa vynoria tisícky.
Hoci mnohé zjedia predátori,
bezpečie nájdu v počte.
No práve to sa čoskoro stane tým najväčším problémom.
Prepadne ju armáda nápadníkov.
Zaťažená 8000 oplodnenými vajíčkami ich musí čoskoro niekde zložiť.
Toto je to najlepšie miesto, kde môžu jej mláďatá vyrásť,
no keby vajíčka zložila tu,
prúd ich odplaví preč.
Preto musí ísť ďalej hore proti prúdu.
Jej polarizovaný zrak sa riadi svetlom, ktoré sa odráža od rieky.
Ligotavá cestička ju vedie do jej konečnej destinácie.
Za pár hodín precestuje desať kilometrov.
Na pokraji smrti sa dostane na ten istý úsek rieky,
kde sa začal jej život.
Dokonalé miesto, kde môže zložiť vajíčka, ktoré sa dolu po prúde
dostanú a vyliahnu presne na tom istom mieste, kde vyrástla ona.
Ako jej život končí, iné sa začínajú.
Jej potomstvo teraz začne svoje putovanie
presne na to isté miesto, kde sa to celé začalo.
Keď sa vydáte na novú cestu, niekedy je najväčšou obavou
urobiť prvý krok.
Po 20 hodinách liahnutia na slobodu
vyzerá prvý pohľad mláďatka alky takto...
300 metrová výška.
Akoby ste sa nakláňali z vrchu budovy Empire State Building.
No prečo sa narodiť na takom nebezpečnom mieste?
Tento islandský útes je pre väčšinu predátorov nedostupný.
Je bezpečné tu vyrastať.
No už o tri týždne nastane čas opustiť hniezdo.
A toto vtáčatko bude čeliť rozhodnutiu o živote alebo smrti.
Jeho puto s rodičmi je už silné.
Začalo sa dávno pred vyliahnutím.
Rodičia reagujú na jeho prvé jemné volania,
rodičia sa mu prihovárali už vo vajíčku.
Vďaka týmto raným rozhovorom
toto novorodeniatko už spoznáva mamu a ocka a dôveruje im.
Jeho rodičia neúnavne pracujú na tom, aby ho nakŕmili
a pripravili ho na cestu.
No s plynúcimi týždňami jeho rodičia čoraz ťažšie uspokoja jeho rastúci apetít.
Tento domov na útese, ktorý ho chránil,
však objavili…
havrany.
Predátori zabijú až takmer 70 percent mláďat,
proti tejto hrozbe sú rodičia takmer bezmocní.
Tentokrát má vtáča šťastie.
No musí odísť skôr, než sa havrany vrátia.
Problémom však je,
že bez plne vyvinutého peria nedokáže lietať.
Otec mláďa povzbudzuje, aby skočilo.
Ide o vertikálny skok viac ako sto poschodí...
Keďže ockovi slepo verí, urobí skok viery...
Trepotanie krídel sa zdá byť márne.
No stačí to na spomalenie jeho pádu
a zabráni to dopadu na zubaté skaly.
Mäkké pierka zmiernia pristátie.
Táto zdanlivo nemožná cesta je nevyhnutná pre jeho prežitie.
Už na mori ju ocko môže zaviesť k potrave.
Bude čeliť mnohým ďalším prekážkam,
no s mimoriadnou odvahou to zvládne.
Keď zvieratá využijú svoje pozoruhodné zmysly
a nadprirodzené zručnosti,
cestujú celou zemeguľou,
či dokonca prechádzajú medzi svetmi,
aby našli partnera,
bezpečie a potravu,
stanú sa skutočne nezastaviteľnými.
Ak si myslíte, že poznáte prírodu,
zamyslite sa znova.
Preklad titulkov: Barbora Belobradová