RIKENAS ÄLSKADE HJÄLTE
Vad var det?
Ni har den distinkta äran att vara den sista utposten
som inte lyder under Svarta drakens fana.
Och trots allt ni har hört,
är Svarta draken här för att skydda er,
för att hålla er säkra.
Allt det kostar är att lova trohet
och en liten skatt.
Jag ser att ni tvekar.
Låt mig presentera mannen som kommer att övertyga er.
Ledaren för Svarta draken.
Härskaren över ödemarken.
Alla knäböjer för kung Kano.
Mästare...
Du har gjort det bra, Shang Tsung.
Varför väljer du inte ut två själar till middag ikväll?
Tack,
min kung.
Goddag, allesamman.
Vad sägs om en liten historia?
En gång i tiden, före ödemarken, före gengångarna,
levde ni alla tillsammans i små lådor,
feta, uttråkade och utan syfte.
Sen kom krigen,
och ni flydde till era små hörn av världen.
Men gengångarna fortsatte att komma.
Och nu är era resurser knappa.
Ni fruktar för era liv.
Men under min fana,
kommer ni att ha ett syfte igen.
Era patetiska liv kommer att få en mening.
Det är dags att ta tillbaka ödemarken, en gång för alla!
Allt ni behöver göra är att lova trohet,
och jag gör resten.
Duktigt gjort.
Välkomna till Svarta draken.
Nej! Bror, nej!
Hej, gamling. Vart är du på väg?
Det finns ingenting på flera mil häromkring.
Hallå.
Kobra, Kabal, titta här. Det är färskt.
Var fick du tag i det?
Är du döv eller något? Jag pratar med dig.
Jag ska döda dig för det där.
Nej, låt mig resonera med honom.
Vi vill inte skada dig, äldste.
Berätta bara var du fick tag på maten och vart du ska ta den.
Sen låter vi dig gå.
Bra. Som du vill.
Det är inte försent. Vart ska du?
Vilken slags man slår inte tillbaka?
Ta vad ni vill ha.
Han var på väg någonstans.
Jag tänker ta reda på var det är.
Kom igen, det börjar bli sent.
Inte än.
Den gamle mannen var på väg någonstans.
Han kanske var galen. Öknen gör det med en.
Du borde veta. Vi åker tillbaka innan kung Kano får ett utbrott.
Vi åker tillbaka när jag är klar. Fan ta kung Kano!
Jag skulle vara försiktig, Kabal.
Han är gjord av något.
Något dåligt, något mäktigt.
Du gör klokt i att komma ihåg det.
Titta där.
Jackpott.
Titta på dem. De har ingen aning om vilka vi är.
Mat, elektricitet, ja.
Kano kommer att älska det här.
Om vi bestämmer oss för att berätta det.
Hallå, du måste betala för...
Det här kan bli vår chans.
Vi har pratat om det förut.
Att göra vår egen grej, utan att ha Kano flåsande i nacken,
och titta...
Välgömt, välfyllt.
Bättre än resterna vi får i K-Town.
Jag tror inte att de bara låter oss kliva in och ta över.
Vad har de för val?
Tror du att någon här kommer att göra motstånd?
Jag kan tänka mig en.
Det ser ut som om vi har en hjälte.
Hjälte? Nej, jag letar bara efter en utmaning.
Och,
ni får duga tills jag hittar en.
En snorvalp vill ge mig stryk.
Jag vill inte ge dig stryk.
Jag vill ge er allihop stryk.
Kobra, ta hand om honom.
Med nöje.
Du ska få betala för det där.
Jag ska döda dig!
Du begick precis ett stort misstag.
Det kommer inte att bli mitt sista.
Det skulle jag inte räkna med.
Vet du vad du har gjort?
Jag gjorde det inte för att hjälpa dig.
Jag hoppades att den här stan skulle ge mig en utmanare värd att...
Nej. Vet du inte vilka de var?
De är medlemmar i Svarta draken. Det dödligaste gisslet i ödemarken.
Efter vad du gjorde, kommer de att återvända,
och den här gången, är ingen av oss säker.
Komma tillbaka?
Då kanske jag stannar, trots allt.
Vad gör du? Sluta jävlas!
Titta där. Nu har hon dig.
Kom igen!
Nej, hon är skadad. Jag tänker inte döda...
Tack, kung Kano.
Hon är död. Det var roligt.
Barnen har kommit tillbaka.
Var har ni varit, era jäklar?
Vi hittade en annan utpost.
- Den var... - Välförsvarad.
Vi åker tillbaka och tar dem. Vi dödar alla. Låt oss bara...
Tyst!
Tremor.
Varför följer du inte med dem tillbaka?
Se vem det är som kan reducera min elitvaktstyrka
till en pöl av svaghet.
Ja, kung Kano.
Shang Tsung?
Vart har du tagit vägen?
Jag lämnade precis din karaff.
Jag vet att du vill ha den full.
Ja, det vill jag.
Förlåt.
Om det är allt...
Du måste göra något för mig.
- Vad som helst. - Följ efter Tremor.
Han ska till en liten stad som ligger gömd mellan sanddynerna.
Sire, det är mycket att göra här. Jag...
Du gör det din kung befaller. Ja?
Han och de andra har planerat att hoppa av
ett tag nu.
Du vet vad jag tycker om de som tillskansar sig min makt?
Ja, Ers Majestät.
Ja. Gå. Rapportera sanningsenligt det du ser.
Som du önskar.
Inte långt kvar.
Kuai, jag såg dig inte igår.
Jag blev uppehållen.
Änkan Reynolds har frågat efter dig igen.
Jag sa att du var eunuck. Tyvärr verkar det inte avskräcka henne.
Damer...
Det kan det inte vara.
Du, gamle man, det är en imponerande skörd du har där.
Jag har varit överallt i ödemarken,
och aldrig sett så mycket frukt på samma ställe.
Man behöver mycket vatten för något sånt här, eller...
Du kanske lärde dig mer än att slåss av Lin Kuei?
Jag såg din tatuering. Är det sant det som sägs?
Att Lin Kuei var de dödligaste krigarna någonsin?
Jag har aldrig hört talas om dem. Ledsen.
Stör han dig?
Nej. Det är mitt misstag. Jag trodde att han var någon annan.
Aldrig hört talas om dem?
Kuai, vill du att jag...
Vad vill du?
Vad jag vill?
Jag, Kenshi Takahashi, vill bli den störste slagskämpen någonsin.
Så, jag vill att du lär mig allt du vet.
Jag vet att alla som vill bevisa att de är bra
bara vet en sak...
Ja, vad är det?
De vet ingenting.
Hör på, gamle man, jag kan betala.
Jag har tjänat en förmögenhet på att slåss i olika städer, och...
Jag vill inte ha dina pengar.
Jag vill bara bli lämnad i fred.
Fred?
Det enda sättet det kan bli fred är om kung Kano styr landet.
Titta, ni tog med några vänner som jag kan förödmjuka.
Vet du,
kung Kano letar alltid efter duktiga krigare
för att gå med i Svarta draken.
Vad tycker du? Vill du vara med de stora hundarna?
Snarare små valpar.
Det finns alltid det andra alternativet.
Att gå tillbaka till konversationen jag hade?
Att be om ursäkt och böja knä.
Stick härifrån! Vi vill inte ha såna som ni...
Svarta draken är ligister och fegisar.
Om ni vill att Kenshi Takahashi ber om ursäkt,
får ni tvinga mig.
Takahashi?
Inte här.
Flytta på dig, gamling.
Det här är inte platsen för slagsmål.
Alla platser är platser för slagsmål.
Vet du vad? Vi sticker.
Så snart någon knäböjer framför mig.
Här, Kuai. Låt mig hjälpa till.
Vill du slåss mot gubbar? Varför slåss du inte mot mig?
Gärna för mig.
Nu räcker det!
- Krossa honom! - Ja!
Där fick han sig en läxa.
Jag tror att du är skyldig mig en ursäkt.
Som du vill.
Låt det bli en läxa.
Ingen har en chans mot kung Kano och Svarta draken.
Var beredda.
Kungen kommer snart, och ni ska alla buga inför honom.
Om inte, kommer det som hände med den här dåren,
att hända med er.
Tremor!
Låt mig hjälpa dig.
Tack.
Song. Jag heter Song.
Tack för din hjälp... Song.
Där. Sitt ned.
Jag har varit i din sits förut.
Du är en bra krigare.
Men mot dem med makt, har ingen någon chans.
Såvida inte...
Såvida inte vad?
Det är för farligt.
- Glöm vad jag sa... - Snälla, vad?
Det finns ett svärd.
Det sägs att det har fantastisk makt.
Mer makt än mannen du slogs mot.
Mer makt än kung Kano.
För mig dit.
Om det finns män med såna förmågor,
kan jag aldrig bli den mästare som jag var avsedd att bli.
Om du känner till ett sånt vapen...
Ett svärd.
Ja. Ett svärd.
Snälla. Hjälp mig.
Naturligtvis ska jag hjälpa dig.
Kom.
Jag ska hitta förnödenheter till oss.
Och sen, kommer du att få din makt.
Och din hämnd.
Där.
De här markeringarna...
Det här språket...
Jag kan läsa det.
"Härinne... i själarnas brunn,
lever Takahashis makt."
Den skapades av mina förfäder.
Det måste vara ödet.
Fan! Den går inte att öppna.
Blodmagi.
Här.
Vad gör du?
Lägg din hand på sigillet.
Vad ser du?
Ingenting. Det är tomt.
Nej. Vänta. Det finns ett ljus.
Det blir starkare.
Ja.
Ja, äntligen.
Song!
Mina ögon! Song, hjälp mig!
Song.
Nej.
Jag heter... Shang Tsung.
Shang Tsung.
Jag känner igen det namnet.
Jag var en gång den mäktigaste kraften i rikena.
Före Kano.
Men nu, med de här själarna,
ska jag ta tillbaka min rättmätiga plats.
Dina själar är mina.
Ja!
Makten.
Makten!
Kano ska få se nu hur det är att vara slav.
De kommer alla att få göra det.
Och du, Kenshi.
Vad ska jag göra med dig?
Döda mig bara.
Jag vill inte leva så...
Som du vill.
Kenshi.
Vem...
Vad... Vad är du?
Sento.
Jag är ditt.
Svinga mig och se.
Omöjligt.
Res dig upp.
Res dig.
En... trollkarl.
Sento.
Jag... Jag kan se.
Jag kan se.
Ja!
Hur vågar du?
Vänta.
Jag har undrat vart du tog vägen,
Shang Tsung.
Jag stack
för att hitta ett sätt för att sätta dig på plats.
Då hittade du själarnas brunn.
Är du förvånad?
Kom igen.
Varför tror du att jag skickade dig till utposten?
Vi har väl gjort det här förut.
Men jag trodde att den här gången,
skulle du utmana mig lite.
Vill du bli utmanad?
Bra.
Nej!
Förlåt, kompis.
Du hade ingen rätt att härska.
Inte dåligt.
Jag lovar, du blir lite bättre för varje gång.
Nog med ditt jäkla nonsens.
Din själ är min.
Omöjligt. Din själ...
Kompis...
Det var länge sen jag hade en själ.
Jag hade hoppats att du skulle göra något annorlunda.
Jag antog att om någon skulle utmana mig,
skulle det vara du.
Men icke.
Vi är här igen.
Du.
Du är samma manipulerande, gnälliga trollkarl
som underskattar de andra.
Du kan inte besegra mig!
Ingen kan.
Jag skapade den här världen.
Och jag kommer att göra det om och om igen.
Bättre lycka nästa gång.
Ingen slår Kano.
Ingen!
Kano!
Nej... Shang Tsung...
Mina ögon.
Stopp!
"Res dig!"
Ta det lugnt.
Var... Var är jag?
I mitt hem.
Här. Drick det här.
Långsamt. Jag har mer.
Tack.
Vem du än är.
Jag heter Kuai Liang.
Men du kan kalla mig "gamle man",
som du gjorde på marknaden.
Kuai... Lin Kuei.
Förlåt. För det förut.
Tack för att du hjälper mig.
Jag hjälper dig inte.
Om du dör på min mark, kan det locka till sig gengångare.
Du kan vila här tills du kan stå.
Men sen vill jag att du försvinner.
Varför vänta?
Jag hade ett svärd med mig. Var är det?
Du är uppenbarligen inte stark nog än.
- Du kan... - Nej.
Jag vill inte belasta dig med min närvaro.
Akta dig. Det står ett...
bord där.
Mitt svärd!
Det spelar ingen roll. Inget gör det.
Inte längre.
Även med den här klingan, är jag hälften av den man jag var.
När jag först mötte dig, var du så full av stolthet,
och ville bli den bästa krigaren.
Var det inte det du sa till mig?
Det var förut.
Innan du blev blind.
Innan jag fick stryk.
Innan jag blev lurad av Shang Tsung.
Så, utan syn,
är du värdelös?
Då är det som jag sa förut.
Du vet ingenting.
Du är bara ett barn.
Om du tänker ta livet av dig, gör det snabbt
så att jag kan begrava dig innan solen går upp.
Han tog min heder.
Det finns mer i livet än heder.
- Som vad? - Som att leva.
Som att överleva.
Vart ska du?
In.
Följ med, om du kan.
Imorgon ska jag lära dig att använda dina sinnen.
Så att jag kan hitta Shang Tsung.
Nej, jag tänker bara lära dig hur man lever.
Inte hur man dör.
Förstår du?
Vila nu.
Imorgon tränar vi.
Fånga hönan.
- Hur fångar jag... - Genom att inte prata.
Lyssna.
Hör vinden.
Hör prasslet från majsen.
Ja.
Det spelar ingen roll.
Det enda som spelar roll är den här hönan.
Vad är det som hänger på väggen där?
Det lyser. Det är kraftfullt.
Ett löfte.
Som jag trodde,
låter svärdet dig att se.
Hur kunde du...
Det är inte den första magin som jag råkat på.
Det heter Sento.
Det... Det talar till mig.
Det viskar.
När jag håller i det, kan jag se.
Mer eller mindre.
Förklara.
Det är svårt. Det är...
Det är som när man stirrar in i en ljuslåga,
och sen tittar bort,
så ser man lågan fastän den är borta.
Det är som det, men det är något annat.
Det är... speciellt.
Ja. Jag tror...
Jag kan...
Vad har du lagt i soppan?
Ett sömnelixir.
Du borde ha använt näsan.
Nej! Bror, nej!
"Bror"? Jag är inte din bror.
Jag är du.
Nej!
Jo.
Kuai.
Kuai!
Du måste ha drömt.
- Jag trodde att kanske... - Bra. Du är uppe.
Följ med mig.
Är du beredd?
Nej! Vad gör jag?
Jag släpper melonen.
Du kallar på svärdet och skär itu melonen innan den träffar dig i ansiktet.
Och om det inte fungerar?
Vi tar reda på det tillsammans.
Försök mer.
Avsluta det bara. Det fungerar inte.
Det fungerar inte för att du tror inte på dig själv.
Tror på mig själv? Det finns inget att tro på.
En gång var jag en stor krigare.
Ingen kunde slå mig. Ingen.
Trots världens fasor, hade jag det.
Och nu...
Nu är jag en blind man som jagar höns hela dagarna.
Och det är vad du alltid kommer att vara.
Det är därför du misslyckas.
Vet du varför jag gick med på att träna dig?
Du tyckte synd om mig.
Nej.
För jag har varit där du är nu.
Så nere, att det enda man ber om är att dö.
Men jag lärde mig att bara barn skyller på omständigheterna.
Män ändrar sina omständigheter.
Plocka upp träbiten.
Jag kan inte.
Gör det.
Var beredd.
Var beredd!
Annars tar jag ditt älskade svärd och gör slut på det här nu.
Lyssna på mina fötter.
Känn min lukt.
Känn hur luften rör sig runt dig.
Låter jag inte mer än en höna?
Luktar inte den här bonden värre är en säck vinäger?
Fundera inte på vad du är, utan vad du kan bli.
Det finns inget giftigare än "jag kan inte".
Du kan, om du tror.
Även om himlen och helvetet har gått samman mot dig.
Du kan.
Förstått?
Nej. Du har förgiftat det här.
Nej.
Men det kanske är värre.
Hemgjord sake.
Jag måste fråga dig något.
Jag har sett hur du rör dig. Din styrka.
Så varför...
knäböjde jag framför Svarta draken?
Ja.
Du är Lin Kuei. Du kunde...
Jag var Lin Kuei.
För länge sen, innan ödemarken...
Innan... allt.
Jag hade blivit en av de mest fruktade och hedrade krigarna i vår klan.
Då kom gengångarna.
De svepte över städer, länder.
Det fanns de som trodde att det var hopplöst.
Men jag var full av stolthet.
Jag trodde inte att Lin Kuei kunde besegras.
Vi gick in i en stad
för att försöka rensa den på gengångare.
Men de var överallt.
Som en bisvärm.
Jag visste att vi skulle dö.
Men jag tänkte...
Vet du vad kryomanti är?
Nej.
Det är en slags makt.
En makt som jag besitter.
I det ögonblicket, när jag fruktade för mitt liv,
släppte jag loss en isstorm.
Men jag tappade kontrollen.
Drömmarna.
Under en lång tid,
trodde jag att det värsta jag kunde bli var min bror.
Jag hade fel.
Ovädret skar genom staden, dödade gengångare.
Dödade oskyldiga.
Dödade min klan.
När allt var över, var jag den ende som hade överlevt.
Och jag insåg,
att död föder död.
Våldets cykel fortsätter,
som symbolen för Svarta draken,
en orm som äter sin egen svans.
Jag svor en ed att aldrig använda min makt igen.
Att aldrig tappa kontrollen.
Även om det är en värdig anledning?
Vad är "värdigt"? Om jag börjar slåss, då slutar jag inte.
Och då kommer ovädret tillbaka.
Så, för att svara på din fråga.
Om att böja knä skonar dem runt mig,
då skulle jag leva på knä.
Jag är ledsen.
Det är jag också.
Ja! Segern är min!
Jag fångade fågeln!
Bra. Rengör den till middagen.
Vad? Nej! Inte Simone!
Du måste hitta den igen, om vi ska äta något.
Rök. Vad är det?
Problem.
Så, här är vi.
Ni är lite luriga. Gömmer er.
Försöker hålla er borta från mig och min Svarta drake.
Men nu behöver ni inte gömma er längre.
Ni får det absoluta nöjet av mitt skydd och auktoritet.
Det enda jag ber om är att ni böjer knä för er nye kung.
Han kommer att döda oss!
Mod... Det är nytt!
Du vet vad som händer om du inte böjer knä, gamle man?
Jag böjer inte knä för någon.
Gör det. Döda mig. Men ni ska veta att jag dör som en fri man.
På mina fötter, istället för på mina knän, som en ynkrygg.
Jag gillar dig.
Jag gillar dig, gamle man. Ja.
Pang!
Jag säger ju det,
frihet är överskattat.
Vad? Vad hände?
Svarta draken är där.
De har tvingat folket att svära dem trohet.
Kom.
Vi kan inte lämna dem. Inte så här.
Vi kan, och vi ska.
Nej, det är inte rätt.
Inte när vi har makt att göra något åt det.
Går du dit, dör du.
Jag undervisade dig så du kunde leva. Minns du?
Du lärde mig att hjälpa dem som behöver.
Nej. Det var inte vad...
Så klart du gjorde!
Var skulle jag vara om du inte tagit hand om mig och tränat mig?
Det är inte detsamma. Jag kan inte...
Det finns inget giftigare än "jag kan inte".
Ändrar inte män sina omständigheter?
Eller är allt du sa en lögn?
Jag kan inte låta dig gå.
Du kan inte hindra mig!
Jag är inte Lin Kuei, minns du?
Och det här är inte staden du inte lyckades rädda från gengångarna.
Jag... Jag menade inte...
Bra. Gå.
Det räcker!
Kom tillbaka till gården.
Vi kan undvika dem. Leva ett gott liv.
Ett gott liv?
Innan jag förlorade min ögon, skulle jag ha svarat ja.
Men du har lärt mig ett bättre sätt.
Nej, jag kan inte leva ett gott liv,
och veta att jag kunde ha gjort något för att hjälpa andra och lät bli.
Jag kommer inte att låta dem bli dödade, fängslade eller värre.
Din stolthet kommer att bli din undergång.
Att göra det rätta är inte stolthet.
Det är heder. Det har du visat mig.
Och även om du har förlorat din, ska jag inte förlora min.
Vad i helvete?
Det ser ut som om vi har en objuden gäst.
Var inte blyg! Kom ut och visa dig.
Låt de här människorna gå,
annars dödar jag varenda en av er.
Kolla in den här killens stake.
Du, Jarek.
Döda honom.
Jag menar, sitt inte bara där!
Sätt igång, folk!
Dags att dö, blinde man.
Nej! Döda honom inte. Inte än.
Det var...
Det var nytt. Oväntat.
Vet du hur sällsynt det är?
Jag tror att jag skulle vilja veta din historia, gosse.
Ta honom med till K-Town.
Det kan bli trevligt att statuera exempel med honom.
För att inspirera folk, ni vet.
Jag har kommit, som lovat.
Tappade du kontrollen igen?
Inte än.
Jävligt vasst svärd, Kenshi.
Det kommer väl till pass när jag får något mellan tänderna.
Vad tycker du?
Du förtjänar inte att röra Sento, svin!
"Förtjänar?" Det enda vi förtjänar i livet är döden.
På tal om det,
jag är rädd för att ditt äventyr är på väg att ta slut, unge man.
En chans till.
Var lärde du dig att använda svärdet?
Skyll dig själv. Erron!
Döda pojken.
Men gör det långsamt.
Är det bara jag, eller börjar det bli lite kallt här?
En sandstorm?
Nej.
En isstorm.
En våldsam isstorm.
Du frågade vem som lärde mig att använda svärdet.
Han är här.
Och även om ni hade hjälp
av himlen och helvetet,
finns det inget ni kan göra för att stoppa honom.
Ser man på.
Det var länge sen.
Var har du gömt dig?
Kom igen då!
Ja!
Det är det här jag har väntat på!
Han sa att du kunde klara resten.
Vad i helvete!
Börjar det inte bli intressant nu?
Dags att dö!
Jag skulle låta bli.
Kom hit.
Det tog dig länge nog.
Förlåt, jag blev bunden.
Ingen slår Kano. Ingen slår Kano!
Nej. Det här är min strid.
Gör slut på honom.
Kano!
Utan svärdet, vem är du?
Det stämmer. Du är ingenting. Ingenting!
Jag är Kenshi Takahashi.
Och du...
är död.
Där är du.
Tror du att du kan slå mig?
När jag kommer tillbaka,
ska jag visa vad kallhjärtad är.
Vad i helvete?
Förvirrad?
Det var jag också första gången jag såg det.
Det kallas Kronikas timglas,
och med det, kan jag skriva om tid och historia.
Du... Gjorde du det här?
Ja, det gjorde jag.
Jag fick de där lirarna, som Shang Tsung, att krypa för mig.
Så som de förtjänar.
Ödemarken? Gengångarna?
Vad är ett bättre sätt att kontrollera massorna,
än att låta dem vara rädda för något?
Men det började bli lite tråkigt, du vet.
Sen dök du upp.
Vad fick dig att ta dina snöbollar och prova?
Jag insåg till slut, att det inte är ärofyllt att stå vid sidan
medan världen förstörs runt dig.
Jag föredrar, "skapad till min avbild".
Hur som helst, bättre lycka nästa gång... kompis.
Då gör vi det på det svåra sättet.
Jag gillar dig. Jag gör det. Jag gillar dig.
Vet du vad.
Knäböj framför mig och lova mig din trohet,
så får du bli kung i... jag vet inte,
Antarktis?
Jag böjer inte knä för någon människa.
Skitsnack!
- Var är Kano? - Ligger här någonstans.
Nu när Kano är borta, kan ödemarken bli fri.
Du och jag kan utrota gengångarna, och vi kan...
- Nej. - Nej?
Du hade rätt.
Att använda det man kan för att hjälpa andra...
Det är något jag glömde någonstans på vägen.
Tack vare dig,
har jag en känsla av heder igen.
Tack.
Hjälp mig då att hjälpa människorna i ödemarken.
Minns du vad jag sa om min makt?
Jag kan känna den... till och med nu. Den kan inte kontrolleras.
Jag avgav ett löfte,
och om jag inte håller det, kommer han att göra det.
Vilket löfte? Vad pratar du om?
Vi kan börja om.
Vi kan återskapa Lin Kuei, och vi kan...
Det lämnar jag till dig.
Det är dags.
Jag förstår inte, Lin Kuei, ditt arv...
Du är Lin Kuei nu.
Hitta andra. Träna dem.
Skydda jorden, för det kommer att finnas andra hot.
Jag litar på att du klarar av dem.
Undertexter: Kerstin Teglof