B SCENA
Palaukit.
Gerai, fonas.
Dėmesio, Žuviažmogiai, žiūrėkit į antrąjį mėnulį.
Samaniniai, kamera – griuvėsių dešinėje. Ačiū.
Atleiskit. Nesiklausiau, man kilo sunkumų.
Galva žuvies, kojos vyro, antras mėnulis. Ačiū.
- Gerai. - Danieli?
Dag. Nauja Trečioji.
Labas, malonu. Kaip dėl apšvietimo?
Pasakyk maisto tiekėjui, kad Žuviažmogiai sriubos negaus.
Nenoriu... Tylos! ...kad apsilaistytų žvynus.
- Adamai, kaip tu? - Paragauk.
Kalakutiena, pienas. Steroidinė Padėkos vakarienė.
Kalakutiena su steroidais. Šuldu buldu. Ne, mama. Viso.
Būk gera, pauostyk Garį.
- Uostyt? - Garį su mikrafu.
Turiu žinoti, ar jis... Tylos! ...girtas, užsimetęs ar du viename.
Denai, Žuviažmogiui panikos priepuolis.
Atleiskit. Man panikos priepuolis. Turbūt dėl latekso.
- Kiek dar juos filmuosime? - 1,5 valandos.
Pakentėsi 20 minučių? Paragauk. Kivis su pasiflora.
- Gerai. - Pauosčiau Garį.
- Lyg ir žolė? - Gerai, puiku.
Gerai. Apsirūkęs jis gali dirbti. Pertrauk mane po 6 sek.
- Piteri, ponuli. - Denai, pasakysiu pokštą.
- Gal ir netikusį, velniai nematė. - Rėžk.
Transeksualas įbrenda į pelkę...
Danieli, šis tas nutiko.
Pataupyk pokštą. Slauge, reikia pagalbos!
Šaunu. Kaip su apšvietimu?
Be to, neleisk Piteriui papasakoti pokšto.
Kad tave kur sutrauktų! Studija dega!
Tik keli namai. Mes grįžom.
Prašau nekreipti dėmesio į degančius namus.
Danieli, manau, Erikui neramu.
Jis per daug išbalęs, net kaip vokietis. Man neramu.
- Neramu. - Danieli, man neramu.
Didysis krioklys, 16 bandymų. Vargu ar nufilmuosim.
Erikai, patikėk. Pažadu. Nufilmuosim.
Gerai.
Nenufilmuosim. Niekaip. Šiandien viskas ritasi velniop.
Šeinas prisijungė. Gal jis turi užrašus.
Puiku. Praneškit. Dieve, myliu savo gyvenimą.
- Ateina Žuviažmogis. - Fantastika.
- Tikrai noriu nusiimti. - Ramiai. 4 valandas praleidai kėdėje.
Ar esi skaitęs tą komiksą? Aš – taip.
Paskutinis, skaitytas man tėčio,
nė nemirktelėjęs susikeisčiau su tavim.
Nes tu – Žuviažmogis. Supranti?
- Taip. - Ačiū.
- Žuviažmogis keliauja. - O Dieve, iš tikrųjų?
Tėtis miręs, bet jis mėgo sportą.
- Kaip ten su apšvietimu? - Dėl Šeino. Šeinas užrašų neturi.
Puiku. Padėkok jam už nieką.
- Apšvietimas sureguliuotas. - Gerai!
Pasiruošę repeticijai. Dėmesio, repetuojam.
- Kamera paruošta? - Paruošta!
- Gerai, jungiam vėją. - Įjunkit vėją!
Gerai, atmosfera tinka. Junkit vandenį.
Vanduo.
Liko tik 83 dienos ir baigsim.
Mėgaukimės kiekviena akimirka. Žuvies šalmas!
Veiksmas!
Galiausiai priartėjome prie esmės.
Vyresniųjų susirinkimas.
Akylasis. Tektas. Magiška prieblanda.
Saulė ką tik nusileido. Temsta.
Šiomis dienomis viskas taip sumautai tamsu, ką?
Restoranai. Neįtikėtina.
Mėlynajame ekrane – kliokiantis krioklys.
Taip. Man patinka. Stipriai kliokia?
Galim parodyti Adamui vaizdą?
- Žiūrėkim vizualizavimą. - Žiūrim vizualizavimą, žmonės.
Taip. Eik tu sau!
Tai nuostabu.
Bet kodėl aš taip einu?
Akivaizdu, eini keistai, bet išdidžiai ir įdomiai.
Išdidžiai, bet neramiai.
Gerai.
Kaip pantera. Pakeliui į darbo pokalbį.
- Ką? - Čia ne taip.
Bet gali parodyti taip būdamas ten?
Eidamas?
Aš – Tektas, kale. Taip.
Gerai, paskutinis žvilgsnis.
- Viskas, žmonės. - Ačiū.
Ačiū.
Žinok, nesakom „žmonės“. Čia – ne linijiniai šokiai.
Nenoriu pasirodyt paršas.
32 % miego kokybė. Aišku, kodėl irzlus. Erikai.
TEKTAS AUDROS ĮKARŠTIS
Nupirkau jam miego žiedą. Savijautai stebėti.
Norėčiau jį paguldyti. Praverstų pogulis.
Kodėl jis ten?
Atleisk. Ateis Petas Šenonas.
- Sūris ir krekeriai. - Gerai. Žinoma.
Nepanikuoju. Aš tik...
- Padarykit pertraukėlę! - Pertraukėlė!
Galva šalta kaip ledas.
Džastinai, čia aš. Petas Šenonas čia.
Kartoju. Atvyksta Žaislų žmogus.
Paklausti berniuko?
Ne. Neklausk. Berniukas nėra berniukas.
Stefa, partempk Eriką į jo vagonėlį.
Pamėginsiu gražiuoju.
Erikai, šiandien pas tave ateis iš studijos.
Pas tave ateis pats Petas Šenonas.
Išaušo diena, kai iš medžių pradėjo kristi kostiumuočiai.
- Kaip tau nauja pabaiga, Stefa? - Erikai, mielai.
Ko jis atvažiuoja?
Pasirodo, atvažiavo pristatyti pripučiamų žaislų Europos
žaislų konvencijoje.
Dieve, kaip banalu.
Piniguočius. Dievo rotveileris. Sako, jis nemoka skaityti. Kaip liūdna.
Kol Petas mieste,
gal pridėkim daugiau apšvietimo?
Nori, kad sušokčiau savo šokį Žaislų žmogui?
Jūs paplosit, paplekšnosit, visi pasijuoksim.
Niekada. Nesijuokčiau ir neplekšnočiau.
Aš taip nemanau, bet jau žinom,
kad studijai filmas atrodo per niūrus, tad...
Jie žino, kas aš.
Keistas, sunkus tipas.
Atrodau kaip hipsteris, rankšluosčius perkantis MUJI,
bet toks nesu. Esu keistas ir rimtas.
Nemoku galvoti kaip žmogus,
kuris nusiplauna mašiną, suvalgo po kulšį su žmona,
po to išsimaudo vonioje.
Jei jie nori to, pasamdyk Roną Hovardą.
Čerčai. Ir, Erikai,
jei studija bandys kaip nors suteršti tavo viziją,
išsipjausiu širdį sušių peiliu.
- Mes visi, tiesa? - Žinoma. 100 %.
Atleiskit, šiandien pirma diena, todėl...
Pakviesk Džastiną. Noriu, kad prodiuseris kovotų už mane.
Džastinas baigė žvalgyti Maroką. Grįžta tiesiai čia.
Klausyk, Erikai, truputis papildomo apšvietimo
padės pagerinti santykius, supranti?
Tada galėsi sukurti norimą filmą,
prisidengęs filmu, kurį, jų manymu, kuri.
Parodyti viską apie planetą, ardymą.
Noriu kai ką pasakyti apie ardymą.
Bet šviesiau būti negali. Nėra šviesos šaltinio.
Nebent... yra antra saulė.
Ne saulėlydis.
Bet saulėtekis.
Bravo! Jis vėl tai padarė.
Todėl gavai Auksinį leopardą Lokarne.
Labai gerai, Erikai.
Pačiulpk, Greta Gervig.
Gerai, turim susitvarkyti prieš svarbųjį vizitą.
Vėl pauostyk Garį.
Jei tebedvokia žole, pakalbėk su garderobu.
Tegul jį nupurškia.
Pasirūpink, kad Peto nevestų į P sceną.
O kas P scenoje?
Apie 60 Jošino vyšnaičių, kurias atsivežėme iš Kioto,
bet paskui išmetėme iš scenarijaus.
Koks nuostolis! Galėtum pastatyti vaikų ligoninę.
Mirk iš juoko.
Taip, bet kas įkainos svajonę?
Vietoj saulėlydžio, saulėtekis.
Štai genialioji dalis.
Dvi saulės.
Dvigubas saulėtekis. Gerai.
Ačiū, maestro. Ir vėl tą padarėt.
Krūtys greit kruta. Krūtys greit kruta. Lipkite į avarinį laivą.
Gerai, atsikniskit.
Gerai, varom.
Gerai, filmuojam.
- Leidžiam garsą ir jungiam vėją. - Pradedam.
Genocidinis žokėjus tyliai nutipeno pro kūdikio karstelį.
Gerai...
veiksmas.
Didysis Akylasis priverstas maldauti Samaninių tarybos.
Vyrui, turinčiam antrąjį regėjimą...
Atsiprašau. Kodėl šauki?
Kodėl jis šaukia?
Aš nešaukiu. Pakėliau balsą, nes stovime šalia krioklio.
Todėl sutelkčiau...
- Gerai, nufilmuota. - Stabdom.
Kodėl rengtume teismo posėdį prie krioklio,
jei reiktų šaukti?
Kriokliai yra tokie garsūs.
- Erikai, ar kriokliai garsūs? - Kurtinantys.
Denai, galim paleisti kliokiančio krioklio garsą iš Fidžio?
- Ne. - Kodėl ne?
Nes Mailas nesutinka. Mailai!
Niekas man nepasakė. Jei reikia gido, turėsit šaukti.
Krioklys! Jie tokie garsūs.
Krioklys!
- Krioklys! - Krioklys!
Didysis Akylasis!
O čia vandens, krentančio ant akmenų, garsas.
- Krioklys! - Krioklys!
Čia – sumautas tarybos posėdis ekstradicijai aptarti.
Jei būtų triukšminga, sėdėtume kabinete.
Bet jie neturi kabinetų, nes 80 % kūno yra iš samanų.
Bet turi prespapjė savo dokumentams.
Mes ne laukiniai.
Atsiprašau, kalba tas, kas auga ant sumautų akmenų?
Jis gali išeiti?
Man labai gaila, Piteri, tikrai,
bet aš tvirtai įsitikinęs, kad turiu pakelti balsą.
Piteri, o jei pasiektum kompromisą su Adamu dėl garso?
Negaliu, nes ant balso stygų turiu polipų
dėl PDT.
„Per daug teatro“. Atsiprašau.
Greičiau jau PDV. „Per daug vyno“.
Manau, ateina tas žmogus.
Iš studijos.
Nieko sau. Jis dručkis, tiesa?
Augalotas didžiagerklis.
Erikai, padarom taktinę šviesų pertrauką, kol pasisveikinsim.
Horstai.
Per tamsu. Studija nematys mano filmo.
Pašviesink.
Tavo noras – man įsakymas.
Ar norėtum iš anksto pasikeikti, ar...
Subingalvis.
Besismaukantis pinigų fašistas.
Krušlius su kosminiu anusu, suknistas aktoriūkštis.
Na ir vaizduotė.
Bobučių dulkintojas!
Gal pamenat, dirbau 3-iu asistentu „Tanderone“.
Erikas Bušardas. „Atsiribojimas“. Tai bent filmas.
Tikrai neverta.
O Dieve! Ačiū.
Galima asmenukę? Prašau? Antraip vaikai nudės.
- Žinoma. - Tikrai? Ačiū.
Štai taip. Ačiū.
Ne, ačiū jums, kad leidot pas jus pažaisti.
Stefa, jo dešinioji koja.
Norėčiau perskelti jums galvą ir išgerti sultis.
Padėjėjas, tik moteris.
Žinot ką? Eime į virtuvę.
Man reikia maisto. Eime.
Kas? Gal prižiūrėtum visą...
- Gerai. - Taip.
Štai. „Apšvietėjų brigados ataka“.
- Antra saulė labai graži! - Horstai!
Jis nori šviesos...
Noriu įdegti!
Tada tebūnie sumauta šviesa.
Koks prabangus sūrio rinkinys.
Aš – dešinioji ranka.
Skiriu rankas ir kojas.
Maestro, tik norėjau pranešti.
Dėl profesinės etikos.
Buvo įvykdytas genocidas.
- Genocidas? - Taip.
Mums reikėjo pasaldinti „Centurios 2“.
Pasidarė sprangu, todėl reikėjo trupučio garnyro,
kad įveiktume trečio veiksmo kliūtį.
Todėl išskerdėme Žuviažmogius.
- Garnyro? - Paleistų žarnų.
Vyro, moters, vaiko.
Brutalu, sukrečia, žiauriai kietai.
- Žuviažmogiai yra mano filme. - Žinoma.
Ar tikrai?
Taip. Ne, tikrai yra.
Sakau, kad juos nuolat išskersdavo filmuose,
ankstesniuose už jūsiškį...
- Šeinas žino? - Šeinas žino viską.
Šeinas tuo labai džiaugiasi.
Nerealu. Sakau,
akys iššoks iš subinės.
Šeinas sakė, kad nuo pirmo genocido montažo
apsvaigo kaip mokinukė.
- Šeinui patinka, ką čia darot. - Man patinka. Mums patinka.
Jam patinka.
Tikime Šeinui. Jis niekad neklysta.
Mes raustame.
Atsiprašau. Tik bandau perkalibruoti visatos suvokimą.
Žinoma, neskubėkit, pone.
Suprantu. Viskas susiję. Viskas – vienas didelis dalykas.
Žuviažmogiai labai svarbūs temai.
Gerai. Žiūrėk.
- Servetėlę? - Ačiū.
„Centurios 2“ yra mūsų atraminis stulpas.
Be atraminio stulpo nebus palapinės.
Be palapinės mus miegančius suės
devynmečiai „TikTok“ vaikai, pavargę nuo superdidvyrių.
Tai nėra tikra liga, tik apgavystė.
Sekundėlei atsiprašysiu. Taip, turi 25 sekundes.
Kalbėk arba dedu ragelį.
Kas per šūdas ką tik nutiko?
„Atraminis stulpas?“ Tai kas mes, po galais?
Mes – atraminis stulpas. Taip. Palapinės turi daug stulpų.
Kur Džastinas? Kur mano prodiuseris?
Studijos logika ne man. Nemąstau kairiuoju pusrutuliu.
Turi du dešiniuosius, gal daugiau.
Džastinas pakils iš Tandžyro ne vėliau nei pirmą popiet.
Ką manom apie pogulį?
Nenoriu prigult, Stefanija! Noriu savo sumautų Žuviažmogių.
O aš – vietos mašinai ir virtuvėlės.
Visi darome kompromisus.
- Skelbk pietus. - Pietūs, žmonės... Bičiuliai.
Palydėk Petą iki takų furgono. Nepaleisk jo iš akių.
Neikit į P sceną. Visi kvėpuojam.
Dieve, kaip malonu.
Kas nors nori kartu suvalgyt sumuštinį, pakalbėti ar...
Ne?
Gerai.
Tiek daug „Maximum“ filmų.
Ir ačiū Dievui.
„Nuodingas žmogus“. Tikrai su juo susitikinėjau.
Taip.
„Raudoni purslai“. Gal šlapimo takų infekcija.
Pažiūrėkit filmą. Kreipkitės į gydytoją.
Bet, žinokite,
mielai padirbėčiau korporacinį darbą.
Dabartiniam darbe mažai moka, esi nuolat ant kojų.
Tarsi būtum karvė ar kupranugaris, jei jiems mažai mokėtų.
Ko gero, taip ir yra.
Sekundėlei atsiprašysiu. Galėtum užsikišti?
Gal juokaujat? Dieve, mielai užsikišiu.
Ačiū. Gerai, taip, grįžau.
„Centurios 2, Kontinuumas prasideda“.
Laukiu nesulaukiu.
Jūsų karieta, pone.
TAKŲ FURGONAS
Kas nutiko? Pertrauka baigėsi?
Patas prie furgono. Prisėsiu ir pavalgysiu.
Kėliausi trečią, kad spėčiau į darbą.
Trečią? Leidai sau pamiegoti.
Kieta pagalvė.
Miego technologijos. Neturi būti kieta.
Na ir dienelė. Nieko keisto, kad visi tokie pavargę.
Šiandien dar niekis.
Būtum čia buvusi, kai sugriuvo pastoliai.
Buvo smagu. Ne visiems.
Deja. Bet, ne. Viskas taip, kaip turi būti.
Siri, perskaityk naujas žinutes.
Lukas vėl girdėjo, kaip verkiu.
Turim pasikalbėti su juo apie skyrybas.
Man nerūpi, kad esi užsiėmęs
savo kvailu filmu smaukantiems moksliukams.
Verkiantis emodžis.
Viskas taip, kaip turi būti.
Gal žinot, kur gamybos skyrius?
- Anita? - Atsiprašau, mes pažįstami?
Aš Danielis.
- Ką tu... - Dirbu su „Tektu“.
Aišku.
Matau, miegi, tai...
Žodžiu...
girdėjau, kad dirbi gamyboje?
Taip. „Maximum“ televizijos padaliny.
„Išskirtinių Džesikų lyga“.
Regis, „Vulture“ pavadino filmą
„vienu iš 7 geriausių reklamų, minimų pokalbiuose apie kultūrą.“
- Todėl, taip. - Aišku.
Neįsivaizduoju. Vargu ar girdėjau. Dag, ar tu...
- Sakei, tau reikia... - Ne, viskas gerai, ačiū, Denai.
Gražus apsiaustas.
Ačiū. Ne visi didvyriai juos dėvi.
Kad būtų aišku – kiek pabūsi mieste?
Atsiprašau, turiu atsiliepti. Taip, turiu tau naujienų.
Dieve. Tau viskas gerai?
- Žiauru. - Kas?
Kaip ji tave ką tik atstūmė.
Kas per istorija? Ar judu...
Trečiajai asistentei taip bendrauti nedera.
Todėl noriu, kad pakeistum jo bateriją.
Ir... pakrauk mano el. cigaretę. Dėkoju.
Piteris nemato.
- Virtuvėje – karštos bandelės. - Atlaisvink 2-ą kanalą!
Atsiprašau, neišgirdau. Karštos bandelės virtuvėje. Baigiau.
Atsiprašau. Jei buvom išžudyti, tebegausim dienpinigius?
Pasikalbėkit su gamybos skyrium. Su Žuviažmogiais baigta.
Šauniai padirbėta! Jis ten?
Baik, Danieli. Jis netrukdo tavo pogulio.
Erikai! Erikai, Piteris nemato.
Kaip suprasti „nemato“?
Nemato akimis.
Jis turi matyti. Jis – Akylasis.
Jis nemato. Palikome jį prieš naujas saulėtekio lempas, kurių prašei,
- ir nudeginome jam akis. - Nudeginome?
Su šviesomis. Taip, nudeginome žmogui akis.
Jis turi antrąjį regėjimą.
Bet tai – ne tikra akis ant jo šalmo, Stefa.
Jo tikros akys yra jo veide.
Jas ir nudeginome.
Aišku. Ne, tai blogai.
Piteris nori pasikalbėti, blemba. Neturėjau laiko perfrazuoti.
Ar tuo užsiima režisierius?
Tikrai taip. Tikrai tikrai.
Piteri, pone, kaip jaučiamės?
Velniškai skauda.
Esu siaubingai ir visiškai aklas, išskyrus tai...
Sarkazmas pastebėtas ir įvertintas.
Be to, čia – mano advokatas. Atstovaus man dėl žalos atlyginimo.
Patariu jam kol kas nekomentuoti,
nes jo gimtoji kalba – ne anglų.
Sakyk, Piteri, matei Herzogo „Svajonių naštą“?
Erikai, nepaversk šito
kažkokia kilnia auka ant kino altoriaus.
- Pažiūrėk į mane. - Jėzau!
Išdeginai man akis, šikniau tu bestuburi!
- Girdi mane? - Aš linkčioju.
Nesutinku, bet gerbiu jūsų požiūrį
ir perteikiu tai linkčiodamas.
Bičiuliai, regis, kažkas negerai su mano akimis.
Štai ir Jeilio berniukas.
Taip dar nebuvo, kad jis nesudalyvautų.
Dorai nematau.
Jei žiūriu tiesiai, vaizdas išplaukia.
- Eik tu šikt! - Kas? Ką jis sako? Ką pasakė?
Jo akys daug labiau pažeistos už jūsų.
Ką? Ne. Tai blogai? Visam laikui?
Ne, tai laikina, nudegino šviesa,
bet akis.
Ką? Man nudegintos akys?
Ką čia kalbat? Atrodo normaliai.
Ne, neatrodo. Tavo atrodo normaliai.
Tu rimtai? Tu turbūt aklas!
- Jei nematai šitų. - Aš aklas.
Mano akys atrodo kaip Ronaldo Makdonaldo penio galiukas.
Dabar jis kelia balsą. Maniau, jam polipai.
Ką tu žinai apie sumautus polipus?
Paskaičiavau,
mes vaidinom maždaug tiek pat spektaklių...
Jau niekas nebenustebins. Girdi, Viktorai?
Ką tik išsidavei, šikniau!
Petas aikštelėje. Ant savo kėdės. Klausia, kodėl nefilmuojam.
Piteri, žinai? Labai tave gerbiu. Tikrai.
Ypač tavo darbą 9-ajame deš. Juk nelengva
suvaidinti tiek daug rasių viename filme. Bet užsikrušk.
Tikrai nori pasimatuoti teatro penius?
Nes mano – milžiniškas.
Vyručiai!
Studija norėjo daugiau apšvietimo,
nes kultūra reikalauja prisotintos estetikos.
Tam tikra prasme jus apakino kultūra.
- Atsiknisk. - Užsikrušk.
- Žinoma. - Gal filmuokim toliau,
bet su varpeliais ant kaklo, kad žinotų, kur žiūrėt.
Žaislų žmogus supras. Jis kaip ryklys, tik medžioja klaidas.
- Kas nors turi jam pasakyti. - Bičiuliai. Viskas gerai?
- Žinoma. - Absoliučiai nuostabu.
Jėga. Šeinas užsiima karštąja joga,
todėl turiu laiko pavalgyti... Namaste, pone.
Taip ir padarysiu.
Dabar padaryti negaliu, bet bus padaryta.
Gerai, Petas mūsų nepažįsta.
Kai jam pasakysim, tapsime tais,
kurie sudegino Akylojo akis.
Džastinas bus ketvirtą. Už 40 min.
Sulaikom Petą ir prisidengsim Džastinu.
Tegul jį baudžia. Toks jo darbas.
Gal mane ir domina.
Tiesiog filmuokim. Iš naujo.
Matykim vien tikslą.
Atsiprašau šiuo metu nematančių.
Atveskit Adamo ir Piterio dublerius. Esu 10-1.
Naujienos.
Atvažiavo greitoji.
Piteris su Adamu kartu nevažiuoja.
Kviečiu antrą greitąją. Baigiau.
Gražūs drabužiai.
Sveiki.
„Tanderonas“, griaustinis. Čia viskas prasidėjo.
Taip, turėjau ir džemperį, dabar jis kolekcinis,
bet mama jį išmetė.
Tavo mama – labai kvaila ponia.
Taip, šiaip ji negaluoja.
Ir?
Kodėl nefilmuojam, sūnau?
Dėl šviesų. Žinot, kaip būna.
Taip.
Dieve, aišku, kad žinot. Jūs – Petas Šenonas.
Žinau, ką apie mane manai.
Nagi, aš tas mulkis,
kuris nesumušė delnais su Šeinu „Comic Con 2017“. Taip.
Leisk pasakyti, kas aš.
Yra tie, kas virš linijos,
aktoriai, talentai...
„Aš – talentas. Toks talentingas. Žiūrėkit į mane!“
Ir yra tie, kurie po ja – niurzgos.
„Aš technikas. Sumontavau ratukus kamerai.“
Taip. Nors apsitriesk.
Bet žinai, kas aš, sūnau?
Aš – sumauta linija.
Aš – ta pastovi jėga šioje visatoje
ir visiškai nematomas.
Dar aš suaugęs. Atėjau padėti.
Žinau apie P sceną.
Iššvaistytą sumą?
Žinau, kad 12 dienų vėluojat.
Ką dar turiu žinoti?
Baisusis Šenonai. Kaip tu, žmogau?
Džastinai. Pone Prodiuseri.
Švaistai mano pinigus kaip prieš 5 metus?
Eime?
Taip. Eikš, pasivaikščiokim.
Ramiai, liepsiu jam atsiknisti.
- Džastinas atvažiavo. - Valio!
Lieps Petui atsiknisti. Manau, turėtų būt gerai.
- Štai jis. - Tėvelis grįžo.
- Įniršio kempinė. - Žmogus ozonas.
Sveiki. Ką tik liepiau Petui atsiknisti,
jis mane atleido.
Atsiprašau.
Ką tai reiškia?
Kad neturiu darbo.
Ne, žinoma...
- bet man? - Turbūt viskas pasikeis.
Pasamdė naują prodiuserį.
Vajetau!
O Dieve. Personalo skyrius. Jau.
Labas, Šeli.
Negali atleisti ozono sluoksnio.
Danieli?
Išmetė mano prodiuserį.
Skambinu Šeinui. Jis prisijungs.
Dieve! Petas – kietaširdis šiknius.
Mes visi čia. Einu į palapinę.
Tuoj išgirsi užtrauktuko garsą.
Šūdas.
Gerai, Samaniniai, kamera dešinėje nuo cokolio.
Mokapai, pakeiskit Žuviažmogius, amen.
Žiūrit į antrąją saulę.
- Mokapas ateina. - Gerai, puiku.
Atsiprašau, sunku kvėpuot.
Persikai su grietinėle. Sėkmės.
Turim filmuoti. Filmuosim!
Ryt svarbus triukas.
Man reikia pakelti į orą visus aktorius.
- Aukštis didelis, rizika taip pat. - Taip.
Liepk studijai išginti balandžius iš C scenos.
Burkavimas mus pribaigs.
Supratau. Išvyti balandžius.
Gali grįžti namo maždaug 430 minutėms.
Galiu paklausti?
Kodėl?
Jei atvirai, atmosfera nekokia.
Yra toks Kerlis, 30 metų dirba cirke,
sekioja paskui dramblius su kibiru,
renka visą jų mėšlą.
Vakarui pasibaigus turi viską sudeginti.
Todėl grįžta namo dvokdamas sudegusiu dramblių mėšlu.
Vieną dieną brolis jam sako: „Kerli, puiki žinia.
Įdarbinau tave savo biure.
Padori alga. Dirbsi įprastą darbo dieną.“
Kerlis nustemba: „Ką?
Išeiti iš pramogų verslo?“
Absoliuti klasika.
Iki rytojaus!
Piteri, apibūdinkit filmo siužetą dešimčia žodžių.
Aš kalbėsiu, o jūs panaudokit, ką norit.
Klausėte apie pasirodymą teatre.
Dabar pasaulis pasikeitęs.
Aktoriai, amatas. Dabar yra taip:
„Negali vaidinti to, jei nesi tas.“
Matau, kaip išbalo mano VR komanda, bet velniop.
Koks „Tekto“ siužetas?
Tai istorija apie tokį vyruką, mane, Tektą.
Aš esu...
tas, kuris drebina žemę.
Tektas iškeliauja į kosmosą
surasti tokio Piterio, vaidinančio Akyląjį.
„Akylasis“ nuo žodžio „akis“.
Jis vaidina ne mane, nes aš esu aš. Aš – Tektas.
Matėt „Saldžiarūgštį“? Filmą apie bičiulystę?
Edis Merfis.
Aš vaidinu Kiną.
Man skambina agentas: „Piteri, Edis nori susitikti.“
Nuvažiuoju pas Edį.
Žinot, kas yra jo namo fojė?
Visą parą veikiantis tarptautinis bufetas!
Rimtai. Toks kaip kruiziniuose laivuose.
Ko širdis geidžia. Sriuba su koldūnais. Žaliasis karis.
Yra šildymo lempos, kad neatšaltų.
Koks jūsų vaidmuo?
Aš – pirmasis asistentas. Režisieriaus.
Mano darbas pasirūpinti,
kad aktoriai nepribaigtų vienas kito ar savęs.
Dar dirbu su režisieriumi, padedu kurti viziją.
Esu viskas. Žmogus, darantis viską.
Labiausiai nevertinamas superdidvyris.
Tai buvo vienas gardžiausių valgių.
Krabų paplotėliai, vištiena, šokolado fontanas.
Aišku, kartojau, nes buvo galima.
Ten bufetas. Niekas neskaičiavo.
Gaila dėl filmo.
Žmonės sako, kad gerai suvaidinau, bet kas žino?
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė