Permite minții și corpului să se liniștească
în timp ce inspiri și expiri ca să te purifici.
O inspirație de calmare și o expirație.
Încă o dată, inspiră și expiră...
- Lasă ca tensiunile din corp să... - Ce e?
Dan, noua producătoare ne-a convocat urgent la ședință.
Ședință de urgență în 25 de minute.
Fantastic!
La dracu'! E groaznic. Pa!
...să plutești ușor, în timp ce inspiri și expiri iar.
Simți cum se topește tensiunea...
Futu-i!
Doamne, grele mai sunt scenariile astea! Or fi excelente, de-aia.
Urgență! E nevoie de toți.
Sper că nu e un pluton de execuție. Ești îngrijorat?
Nu mi-a trecut prin cap.
Bravo! Nu gândi prea mult, cum fac scenariștii.
Eventual, gândește mai puțin.
Ca de obicei, să ne grăbim și să cheltuim mai puțin.
- Așa e în showbiz. - „Showbiz”, de la „show business”.
L-ai inventat tu? N-am mai auzit.
Ședință de urgență în zori.
O să fiu biciuit în fața recuzitierilor?
Dacă e săpuneală, în sala mică, te rog.
- O mică săpuneală. - Eric, e în regulă.
Înseamnă că a investit în film, în viziunea ta.
S-a anulat ședința. A anulat-o noua producătoare.
Scuze, poftim?
Jocurile minții. Bravo!
Ce se întâmplă, Daniel?
Băieți, se numește „volatilizare”. Adulmecare reciprocă.
Ascultați-mă!
Nu intrați în panică!
E o zi tehnică a cascadoriilor.
O facem și îi arătăm cât suntem de buni.
Suntem echipa creativă, viziunea regizorului.
Cinema de avangardă.
Mulțumesc.
Să aplaudăm?
Stephanie, adu-mi ATV-ul!
Și programează-mi o tunsoare rapidă. E treabă serioasă.
Dan, e un moment bun să vorbim despre promovare?
Explodează totul cu viteza luminii,
iar filmul e un scrot pe o lamă de cuțit.
- Bine. Deci în vreo oră? - Daniel!
Salut! Ce se întâmplă?
E în regulă, amice.
Bine, amice. Dar ce se întâmplă?
E bine. Mergem înainte.
Bine, dar ce se întâmplă efectiv?
Producător nou. Ne scanează?
Nici pomeneală!
Fiindcă apare ceva ciudat la CT, scoți tumoarea,
îl bagi pe Kit Harington.
- Sau un Skarsgård. - Pe care?
- Nu contează. - Adam,
- ...nu-i vorba de tine. - E forma mea fizică?
Știu că am devenit ca un chips Doritos.
M-am „triunghiulizat”. Lat sus, îngustat spre picioare.
Dar spune-i noii producătoare
că insist pe genuflexiuni și fandări.
Studioul îți adoră picioarele.
Nota zece pentru coapse.
Super! Să nu credeți ce scrie pe internet, mai ales pe WikiLegs!
Nu te uita pe site!
- Bună dimineața, jegoșilor! - Bună!
Lămpile pe căști! Gata să săpăm iar în zadar după aur!
Da, Peter. Hai, să mergem!
Cretin mic și ridicol care încearcă să păstreze controlul.
Dar el știe.
Când aterizează un nou producător,
se luptă să-și păstreze slujba. Ca voi toți.
Dar nu și eu. Fiindcă sunt Numărul Doi.
Fișă de apel și acordul părinților. Eu sunt a doua alegere.
Ne vedem acolo, Numărul Unu.
Îți spun acum, deci ai auzit.
Noua producătoare taie 80 de Oameni-mușchi azi.
Jocurile minții, partea a doua.
Ne trimite un mesaj.
Să vadă când începem să schelălăim. Scrooge McFut!
Câți figuranți avem pentru scena cu mulțimea?
Cinci.
N-o să-i placă lui Eric. Nici mie nu-mi place.
Bine. O să-i anunț pe cei de meserie.
Ce nesimțit!
Ziua cascadoriilor.
Toți ochii pe mine. „Reușește? Se dă bătut?”
O să moară cineva? Da. Nu. Și nu.
Au intrat toți în panică, Dag. Uite cum liniștesc masele!
Omul-Xanax.
Nu uita de coloana vertebrală a lui Peter!
Prin contract, poate face doar trei lansări.
Bine. Trei lansări. Peter poate face doar trei lansări.
Radiografia lui, dacă te ajută.
Nu mă ajută. La locul tău, Bryson.
Eric!
O tunsoare brici pentru o minte ascuțită.
Daniel, n-am dormit până la 5:00 dimineața,
desenând storyboarduri pentru fuga picamerului.
Nu te panica! Nu ne abatem din drum.
Doamne, e fantastic!
„O mulțime de Oameni-mușchi până la orizont.”
Daniel, am doar cinci.
E de rahat.
O rezolvăm. Cinci oameni o să pară
- ...cinci mii. - Ca pâinile și peștii.
Dar aici, ca pâinile și oamenii.
Foarte frumos! Varianta regizorului.
E nostimă de fiecare dată. Mersi.
Salut! Numărul Doi se informează.
Cum merge sus pe cabluri, Numărul Unu?
Minunat! Mersi, Peter.
Dacă nu ești atent, poți să te bălăbăni
ca o sculă fleșcăită de astronaut.
Am instructorul celei mai tari trupe de balet din Zagreb.
Câte trupe de balet au?
Gata?
Apropo de Omul-moluscă,
vrea la toaletă din cinci în cinci minute.
Îi punem o pungă sau un scutec?
- Un scutec? - Pentru adulți.
Am întrebat, există măsura lui, din Belgia.
- Scutec mare. - Perfect pentru mine.
Mai puțin confortabil și îi va limita mișcările,
mai ales când e plin. Și economisim doar 300$.
Soluția scutecului e mai puțin plăcută, nu?
Ne poate fi de folos.
Dovedește că știm să luăm decizii grele.
Pentru codul muncii, Shane nu trebuie să știe,
dar, neoficial...
Bine, să-i punem scutec.
Scutec cu descântec!
Sunt gata pentru scutec, dle DeMille.
Foarte bine.
- Repetăm cascadoria? - Da.
Repetăm cascadoria! Fiți impecabili!
Nu uitați, suntem super profesioniști!
Mulțumesc. Eric!
Bine. Fuga picamerului.
Oamenii-mușchi mișună.
Tecto scoate Picamerul Invizibil și zburați fulgerător spre libertate.
Vine Picamerul Invizibil.
Trei cuvinte: n-am cuvinte.
Al patrulea: uau!
Grozav!
Doamne, ce noroc am!
Locuri în primul rând pentru Picamerul Invizibil.
Stau aici și mă uit cum îți vibrează scula în mână.
Da, există un concept?
Cum să nu!
Super! Și cât e de invizibil ăsta?
Complet invizibil. Normal, tu o să-l vezi.
Bine, am înțeles.
Iartă-mă, n-am înțeles.
E ca o saltea gonflabilă.
E solidă, dar e goală, da?
Bine. Nu.
E doar conturul. Ca sticla.
Da, dar sticla e invizibilă?
Câinele meu a dat cu capul în ușa de la terasă.
- E teafăr? - Liniște, vă rog!
Numărul Unu se preface că dă găuri.
Invizibile.
Recuzitieri, îmi dați căștile de protecție fonică, vă rog?
- Căști de protecție! - Căști de protecție!
Ești sigur?
Picamerul Invizibil?
Credeam că o să dea bine, dar nu dă.
O contribuție neprețuită, dle Spielberg. Mulțumesc.
- Aduc căștile pentru izolare fonică. - Mersi.
- Trebuie să spun ceva. Scuzați! - Nu pot să te las.
Da, numai o clipă.
- Părul. - Părul!
- Aranjați-i părul! - Părul.
- Aranjați-mi părul! - Bine.
Dacă fac ceva greșit, ar trebui să le spunem.
Nu. Dag, noi nu avem păreri.
Noi ținem marfarul pe șină. Nu contează ce transportă.
Cartofi, cadouri de Crăciun.
Disidenți, trafic de copii.
Dar nu e așa, nu?
N-are sens să ne punem întrebări.
N-aș putea avea și eu căști, să aud?
Căști? Pe bune?
Mie mi-au dat căști după șase ani.
- Bine. - Îl vezi pe Mike, de la lumini?
A lucrat la Arca Pierdută.
N-a auzit niciun dialog în toată cariera.
Ce trist! Bietul Mike!
Da, e dureros, dar ăsta e showbizul.
- Păr aranjat. - Gata.
Repetiția cascadoriei!
„Înconjurat din toate părțile, Tecto activează Picamerul Invizibil
și sparge scoarța terestră.”
Pârr, pârr!
„Tecto înșfacă Ochiul
și forța îi lansează fulgerător în aer ca pe o rachetă.”
Oamenii-mușchi!
Acțiune, cascadorie!
Momentul ciocanului!
Viteză warp, frate!
Ce faci?
N-au zis să ne oprim.
Scuze că întreb, dar n-ar trebui să fie mai rapid?
- Shane vrea viteză warp. - Bine, tăiați!
Trebuie să se deruleze cricul. Mai sunt 15 metri.
Am mers cu scaune de baie motorizate mai rapide decât ăsta.
Eric, ai vreo observație pentru mine?
Am vorbit cu Chris.
Ți-am zis că am vorbit cu Chris?
De câteva ori. Mă bucur că sunteți prieteni.
Îmi scrie scrisori frumoase, de mână.
Se semnează „Chris”.
Niciodată „Christopher”. Chris Nolan.
Mă bucur pentru tine.
E nemaipomenit.
Întrebarea e:
ce sens ar da Chris Picamerului Invizibil?
Da, vreau asta. Ce e scris aici.
Vorbește cu noua producătoare!
Fă-mi rost de cei 80 de figuranți, altfel nu filmez, da?
E dură lumea showbizului, nu?
Dag, o s-o rezolv, chiar de-ar fi
să mor eu și toată echipa.
- Uite Sănătatea și Siguranța! - Bine.
Mulțumesc că ați venit.
Tot înainte cu mare grijă!
- Adam s-a întors la rulotă. - Normal.
Trimite Omul-Xanax!
OCHIUL FURTUNII 2. OCHIUL
- Adam! - Salut!
Trebuie să vii în platou.
- Ne lași puțin? - Da.
O să fii sincer cu mine?
Par unul care să poată produce cutremure?
Cutremure? Da. Fără îndoială!
Sută-n mie, da!
În regulă?
Gata? Bine.
E o nebunie.
Am renunțat la câinele meu pentru filmări. Un câine a-ntâia!
- Serios? A-ntâia? - Da.
Vreau să fii sincer cu mine.
Ești printre cei mai buni prieteni ai mei.
Adam, mă flatezi.
Ce crezi cu adevărat
despre Picamerul Invizibil?
Sincer, cred
că Picamerul Invizibil e dat dracu'.
- N-o să par un imbecil? - Nu.
Uite! Eu mă simt excelent, da?
Ibsen e la îndemâna oricui.
Când zbori prin aer
pe un picamer creat din unde sonore, arăți fantastic.
Pe bune?
Arăți strălucitor, ești genial.
După mine, cel mai bun actor al tuturor timpurilor.
Ba nu...
Nu mă pune să repet pentru că n-o fac.
Peter face mișto de mine, mă bagă în ceață.
Vrea să mă saboteze în fața noii producătoare.
Bate apropouri la fișa de apel,
zice că-s Numărul Unu, iar lui nu-i convine.
Se strâmbă, dar nu conform scenariului.
O să vorbesc cu el.
- Mulțumesc. - OK.
Te descurci grozav.
Am pierdut un câine, dar cred că m-am ales cu altul.
Eu? Da. Ham-ham.
Bine.
Daniel, cockerul spaniel!
Mersi.
NU DAȚI DRUMUL LA CÂINI!
Îți cotrobăi prin lucruri.
Nu te superi, nu?
Filme și iar filme.
Avem un pătimaș al filmelor.
Când o să termin aici, poate apuc să ascult
comentariul regizorului la filmului Eraserhead.
Vai, fă-ți curaj să visezi!
Bine, am o întrebare pentru tine.
Te-ai gândit vreodată: „Ucid cinematografia?”
Sincer să fiu, nu m-am gândit.
Picamerul Invizibil m-a pus pe gânduri.
Dacă o faci?
Dacă nu mai e o fabrică de visuri?
Dacă e un abator?
Dacă ne-am pătat mâinile de sânge și fețele de grăsime,
și stăm și mâncăm sendvișuri?
Dag, gata cu vorba!
Tot bați cioc-cioc ca o ciocănitoare curioasă.
Mă bucur să-ți împărtășesc
din anii mei de înțelepciune acumulată... Scuze că țip.
Trebuie să mă gândesc
cum să fac cascadoria fără să-mi pierd slujba. Scuze!
Mersi. Iartă-mă!
Ți-am umplut sticla cu apă.
Drăguț din partea ta. Acum mă faci să par un măgar.
Scuză-mă!
Pari foarte deșteaptă.
Ești aici. O să lucrăm împreună.
E perfect, dar vreau să ai inițiative, da?
Anita i-a făcut pe toți să intre-n panică, precum câinii în mașina de spălat.
Ce idee trăznită! De ce nu vorbești cu ea?
Ce nostim!
Jim, al treilea asistent de regie dinaintea ta.
A lansat-o acolo înainte să se sinucidă.
Știi ceva? La dracu'!
Intră!
Dan, bună! Mă bucur să te văd!
- Eric vrea... - Iartă-mă pentru azi-dimineață!
Ședința urgentă la care n-am venit. Sper că nu s-a supărat nimeni.
Nu, nici n-am observat. E în regulă.
Grozav!
Și voiam să mă asigur că n-o să fie ciudat între noi.
De ce să fie ciudat?
Fiindcă ne-am tras-o cu spor vreo șase luni,
apoi mi-am tras-o cu un actor australian, fără să știi,
iar acum sunt șefa ta?
Nici nu m-am gândit la asta.
Ce ușurată mă simt!
Căci voi fi nevoită să te cert în fața celorlați.
Nu poți țipa la regizor, și țipi la târfa lui.
Da. Spânzurătoare în piața mare.
Spânzurătoare?
Bătaie, biciuire, crucificare.
Rămânem la o metaforă?
Are un scop dublu. Unu: să bage frica în ei.
- Doi: să-i facă să uite de noi. - Bine.
Ar fi grav dacă ar afla că noi...
Scuze, poți să mă pui pe rug.
Sunt un sacrificiu uman. Sunt Wicker Man. Wicker Dan!
E de rahat? Nu-s o prietenă bună?
Dar vreau ceva în schimb.
Bagă frica în ei, dar eu trebuie să le dau speranțe.
Eric își vrea înapoi Oamenii-mușchi.
Nu se poate. Trebuie să par decisă.
Dar spânzurătoarea rămâne valabilă. Da? E în regulă?
Da, foarte în regulă.
Nu e deloc în regulă, Dag. O să fiu schingiuit.
Dle Peter, fă-mi o favoare și...
las-o mai moale cu Adam!
Vai, Doamne, l-am supărat cu ceva?
Vai, ce nebunie!
Pot să fac ceva cu fișele de apel?
Fișă de apel? Fii serios! Eu n-am mari pretenții.
Să-ți intre bine în craniul ăla pătrat, Daniel!
Producătoarea întreabă
dacă e un moment bun să te critice.
Nu în fața echipei de filmat.
M-au văzut odată că mă dau cu cremă de mâini
și nu s-a terminat bine...
- Unde e primul meu asistent? - Nicio șansă.
Daniel. Îmi pare bine!
Pot să te întreb de ce dracu' nu filmăm?
Eric, maestre, vino încoace!
Încerc să înțeleg de ce primul asistent n-are grijă de tine.
Te rog.
Regizorul vorbește mereu cu actorii în jur de 52 de minute.
- Înainte de prima dublă. - Da.
Îl iubim și îl respectăm pe Eric,
dar n-ar trebui să-l lași să vorbească atât.
Am nevoie de limite, Daniel.
- Limite pe care să le ignore. - Mersi, Steph.
Atac multiplu. Sun la Shane.
Vrea 11 încadraturi
pe zi, pentru că e un vizionar.
- Nu... - Scuze,
- ...dar unde ți-e capul? - Shane.
Îl muștruluiesc pe primul asistent.
Trebuie să te impui, Daniel.
E cam multă delăsare uneori.
Acum, că a zis-o, par cam multe încadraturi.
Ce dracu' faci?
Pat, împărțim vina aici.
Nu, acum vine omul furios.
Cină la film. Pe gustul meu.
Ai dat-o în bară. Acum înghiți și taci!
Trebuie să-l încaleci ca pe un armăsar.
- Un armăsar. - Așa să faci.
Călărește-l blând!
Și, când îl bați, morcov, nu bici.
Nu căutăm oaia neagră.
De ce nu? Pe cine dăm vina, atunci?
E ziua cascadoriei. Abia aștept să văd ce poți. Nu, Pat?
- Exact. - Da.
Tic-tac. Ticăie ceasul.
Daniel Kumar, prim asistent. Posibil să fie acuzat pe nedrept.
K-U-M-A-R.
Iartă-mă că am pus paie pe foc! M-a luat valul contagios.
Bine că te-ai distrat.
Acum trebuie să execut în fața tuturor,
altfel îmi pierd slujba sau moare cineva.
Bine, fraților! Pe cai!
Toată lumea pe poziții!
Repetă „pe poziții”!
Pe poziții, pe poziții!
Hai, în aer! Trei, doi, unu!
Nu! Trebuie să meargă.
Încă două. Atât mai suportă coloana lui Peter.
Sam? Peter e pus pe șotii. Să-l ținem din scurt.
- Mersi. - L-am găsit pe Jamie, VFX.
- Jamie, magicianul pixelilor. Cum merge? - Nasol.
Soția zice că am dispărut de trei luni.
Auzi? Putem crea 80 de Oameni-mușchi în VFX?
Absurd de scump. Va arăta ca dracu'.
Iar munca peste program o să mă ucidă.
- Poți s-o faci. - Păi...
Mersi, Jamie. Mi-a părut bine!
Eric, VFX îți adaugă Oamenii-mușchi. O să ai mulțimea. Jur!
- Putem filma? - Da.
Bine. Mulțumesc!
Pe poziții! Suntem aproape gata.
Aproape gata.
Tu spui povești,
și acum eu sunt meschinul?
Mă rănești la spate.
Ce faci?
Mă duc la budă. Iau o mică pauză.
Om-moluscă merge la budă după o piatră.
Am băut o cafea mare. Greșeală de amator.
Merge. Grozav!
A absorbit totul.
Căști. Cine vrea căști?
- Eu vreau. - Mersi.
- Superb! - Dag, ce dracu' faci?
Iau inițiativa.
Dacă am auzi toți, ne-am face treaba mai bine.
Ei nu pot să aibă căști. O să pară că nu mai conduc eu platoul.
Scuzați! Dan a zis fără căști.
Cred că sunt un simbol al autorității.
- Îmi pare rău! - Scuze! Nu-s eu omul rău.
Pe poziții! Filmăm odată?
Dan, ești gata? Abia aștept să văd.
- Gata! - Abia aștept să văd cum vezi!
- Liniște în platou! - Sonor!
Și acțiune!
O clipă, Eric.
O clipă. Strănut.
Bine, gata.
- Bine, sunt gata. - Filmăm.
Invizibil. Sparg.
Gata, am înțeles.
Gata.
Bine. Și...
acțiune!
Oamenii-mușchi!
Momentul ciocanului!
Drace! Am strănutat. Scuzați!
- Tăiați! - Alergiile dracului!
Tăiați! Mulțumesc.
Eric, putem folosi ceva din scena asta?
Nu, aveai fața schimonosită de la strănut.
Bietul Numărul Unu! O fi alergic la interpretare.
Îi spun lui Shane că n-avem cascadoria.
- Mulțumesc. - Eu îți mulțumesc.
Nu dă bine, Dan. Să te muștruluiesc iar?
Anita... Putem vorbi ca între prieteni?
- Da. - Dacă vrei să iasă ceva,
nu mai țipa și concentrează-te pe creație!
Studioul a luat-o pe drumul greșit.
Filmele astea n-au același impact,
iar eu am nevoie de ajutorul tău.
Da, toată lumea îl învârte pe Shane ca la sârbă.
Exact. Picamerul Invizibil e exemplul perfect.
L-am urât și în benzile desenate, și în desene. E ridicol.
Și din ce e făcut?
Avem un om de știință de la MIT, dar l-am deprimat,
iar acum aprobă orice din cap.
Dacă Shane ar fi aici în carne și oase,
ar zice: „E o porcărie, scoatem scena asta.”
Are nevoie de o prezență fizică, de noi.
Pot să-l sun direct. Pot vorbi oricând cu el.
Da, nemaipomenit.
Doar apăs pe butonul roșu.
Apasă dracului odată!
Salvează filmul!
Salvează situația!
Salvează universul!
Ar trebui să-i zicem și lui Eric.
- Lui Eric? - Eric.
- Eric, regizorul. - Da.
Eric!
Dă-l dracu' de picamer! A fost o povară de la început.
Ditamai animalul de povară!
Nu este și n-o să fie vreodată ora ciocanului.
Anita, am auzit că vrei să vorbești cu Shane.
Mersi, Bryson. Aș dori să vorbesc direct cu el.
Bine.
Salut, Shane! Shane?
Bună, Anita! Sunt Bryson.
Shane nu e disponibil, dar te cheamă Pat în platoul C.
Mersi. Cum să nu! Cu mare plăcere.
Dă-mi de veste dacă ai nevoie de ajutor! Sunt aici.
Pat!
Noul platou de filmare e pentru Centurios 2,
și ne-au năpădit porumbeii ăștia de rahat!
Lasere ca să-i speriem.
Nu putem să-i despicăm cu laserul și nici nu vrem.
Dreapta, trage!
Pat, aici!
Crezi că aș putea vorbi direct cu Shane?
Referitor la Picamerul Invizibil.
Shane a luat o decizie incredibil de dureroasă
de a opri Plutonul Surorilor.
Producția era haotică.
Scenariștii sunt angajați să pre-scrie rescrieri
- ...încă în fază de proiect. - Au înghețat filmul?
Ca atunci când ai un câine,
dar trebuie să-i spargi capul cu ciocanul din cauza...
- Împrejurărilor? - Exact.
Decizie strategică tocmai din vârf.
Mai puține filme.
Se pare că le-am dat fanilor prea mult conținut și i-am sufocat.
Todd, să țintim ochii!
Să trimitem un mesaj clar!
Dar eu sunt în regulă, nu? Am postul asigurat.
Anita, să știi
că Shane n-a fost niciodată convins 100% de Tecto.
Poftim?
Îi place să anunțe noi lansări
și era pe val la Comic-Con, de-aia nu l-a refuzat nimeni.
- Și uite acum! - Dar...
Todd, trebuie să lămurim asta, da?
E și pe Deadline. E trecut numele meu.
Am refuzat-o pe Sofia Coppola, ce dracu', ca să fiu aici!
Bine, dar ți-am oferit un salariu pe care nu l-ai putut refuza.
Ascultă-mă! Fii atentă!
Avem încredere deplină în tine.
O să-ți lansăm filmul.
Dacă va fi un dezastru, iar eu cred cu tărie că nu va fi,
pe onoarea mea de producător hollywoodian
că nu dăm vina pe tine, da? Nici gând!
Eu nu lucrez așa.
- M-ai liniștit, n-am ce zice! - Mă bucur!
- Mersi, Anita. - Mersi, Pat.
Bum! Lovitură directă și omenoasă.
- Frumos! - Cuibul!
Bryson, arde păsările alea!
- Renunțăm la picamer? - La ce?
Momentul ciocanului!
Ne-a ieșit!
- Stop! - Pe mă-ta, Ibsen!
- De fapt, cu grafica... - Și gradarea culorilor...
- Te prinde intriga... - Și cu efectele sonore...
- Corectăm culorile... - Și cu VFX-ul...
Da, nu sună rău.
E... Da.
- Fericit, Eric? - Fericit.
- Fericit.
Aștept să zică și Shane.
Tot nu aud.
Bine, oameni buni, mergem mai departe!
Închipuie-ți dacă ne-am prăbuși de aici!
Știre importantă.
Atunci să vezi cine va fi menționat primul!
Băieți!
Putem coborî? Nu-mi simt boașele.
Nu-mi simt boașele.
1A. OCHIUL PETER
Bine, gata. Mai departe.
Vreau doar să fie un film bun. Oameni deștepți muncind din greu.
Da, asta vrem cu toții.
Un film cu adevărat bun.
Când faci astfel de filme, dar frumoase,
nu există nimic mai bun.
Plus bani pentru pantofii copilului.
Suntem în regulă?
Da, ca producătoare a ta, suntem absolut în regulă.
- Bine. - Ca prietenă,
Roma a luat foc.
Se dărâmă zidurile și se distrug cariere.
Dacă ții prea mult la sluba asta, o să te omoare.
Nu suntem în război, dar suntem în război.
Fac mișto de tine. Da, e în regulă.
N-ai de ce să-ți faci griji! Noapte bună!
Om-moluscă în zonă. Să-i scoată cineva scutecul!
Gata cu scutecul!
Eu sunt mare. Scutecul s-a micșorat.
Deși am mult de mers cu mașina până acasă.
Mai bine îl las.
Cum e să lucrezi cu Adam?
Adam este instinctiv.
Ca un urs sau un porc.
Și o spun cu respect.
E ca și cum ai lucra cu un cimpanzeu. Am lucrat de două ori.
O dată cu consecințe tragice.
O poveste groaznică. Se numea Bong Bong.
L-au prins într-o zi furând gogoși de la bufet,
ceea ce nu-i frumos.
Stăpânul lui, ca să-l mustre,
l-a omorât în bătaie cu un mâner de topor.
Oribil și foarte sângeros.
Evident, n-a mai fost chip ca cimpanzeul
să promoveze filmul după aia.
Cum s-o facă? Era mort.
Până la urmă, au adus alt cimpanzeu pentru emisiunea Carson.
Parcă se numea Rum Tum.
Campania de promovare a fost un total eșec după aia.
Am impresia că de-aia filmul nu și-a găsit un public.
Scenariul era superb.
Se numea Tu ai luat cimpanzeul?
David Mamet ar fi meritat felicitări pentru montaj.
Bong Bong.
Nu m-am mai gândit la amărâtul ăla mic de 30 de ani.
Și nici la David Mamet.
Subtitrarea: Aurelia Costache