IŠALKĘ BALANDŽIAI ĮSIURBTI Į GRŪDŲ DUOBĘ JUOKINGA!!!
Šeinas serga! Prarado balsą!
Anita, jis prarado balsą!
„Comic-Con“, svarbus pranešimas, Šeinas prarado balsą.
Kraustausi iš proto, Anita!
Vargšas. Vargšui Šeinui prastai.
Šeinas negali kalbėti, turėsiu jį pavaduoti „Comic-Con“.
Svarbūs pranešimai.
Lipu į sceną, turiu išlikti ramus.
Kad būtų aiškiau, čia mano pasirodymas 2017 m.
Taip!
San Diegai, taip!
Pristatykime kelis filmus!
Istorijos!
Šiaip jau, salėje skambėjo gerai.
Istorijos!
Štai ko man prireiks:
stilisto, šukuosenos
ir budėtojo su defibriliatoriumi – dėl visa ko.
- Gerai? Pirmyn. - Čia jau rimta, blemba.
Anita, turiu tau darbą.
Kur ji? Štai. Gali pažiūrėti mano kalbą?
Čia Šeino juodraštis. Neturėjau laiko peržiūrėti.
Turi skambėti kaip mano žodžiai.
Gerai? Gali sutvarkyti?
Žinoma. Ką dar veikčiau su savo literatūros magistru?
Sumautas angelas. Ačiū.
Pranešiu kelias sensacijas!
„TEKTAS“ ATŠAUKTAS?
Gerai, taigi,
kaip neleisim man per daug įsijausti?
Nekantrauju išgirsti jūsų mintis. Žiauriai!
Dėdė Petas turi pristatyti tęsinius. Metas kurti turinį!
Taip!
Šito – smūgiavimo į orą – negali būti.
Pradėkim kurti turinį!
Taip!
Dėmesio. Paskutinė Piterio diena. Svarbi liūdna diena. Taip?
Sveikinu su mirties diena.
- Vėluoji. - Taip.
Kaip Piteris? Šiandien jį ypač pasaugokim.
Diena gali būti gan vaidinga.
Labas rytas, mano mielieji. Kaip laikotės?
- Ką? - Puiku. Beje,
apie antrą laukiu labai svarbaus skambučio
iš kitos franšizės, taigi...
- Kurios franšizės? - Arabų pinigai.
Dirba su Brajanu Singeriu.
Pretenduosiu į laiku keliaujančio faraono vaidmenį,
visi sako – geriausias vaidmuo.
Kas žino?
Sėkmės.
Singeris – negeras žmogus.
Žinau, šiandien Piterio diena, liūdna... Labai liūdna. Jo nebėra.
Bet netrukus pasirodys mano straipsnis.
Apie madą. Kaip mados „GQ Men“.
Žiauriai kietas. Megztiniai ir miesto nuosmukis.
Jauku, bet svarbu.
Mano komanda sako, gal jis mane stumtels į kitą lygį, persilaušiu.
Pagaliau atsidursiu tarp geriausiųjų.
Kai jau varau, tai pavarau.
- Ar ne? Sumušam. - Tikrai?
Iki trijų, varom.
- 1, 2, varom! - Varom.
Taip. Iki, bičiuliai.
- Sveiki. - Labas.
Šiandien – GQ.
Deivas iš VE prašo išeiginės.
Nuo sėdėjimo prie kompo pirštai nebeišsitiesia.
Po galais, biče. Virsti skaitmeniniu monstru.
Ei! Franken-Deivas!
Kaip...
Gal ir suvairuočiau tau laisvadienį.
- Ačiū. - Prašau.
Armėnai „Reddit“ rašo apie tiltą.
Išsiverčiau su „Google Translate“.
- Regis, galiu sėsti į kalėjimą. - Niekas nesės.
Pažiūrėjau dokumentinį filmą. „Baisiausiuose Armėnijos kalėjimuose.“
Patikėk, žiauriai baisu. Tikrai akys atsivėrė.
Žiauriai klaiku. Turbūt nereikėjo žiūrėti.
Pažiūrėkit.
Skubūs „Centurios 2“ pataisymai.
Šimtas rašytojų.
Vargu ar esu kada mačiusi tiek portfelių.
Denai, Dag, galiu pulti į paniką su jumis asmeniškai?
„Tektą“ atšaukė.
-„Tektą“ atšaukė. - Nesupratau?
Šeino kalba. „Tektas“ atšauktas“, trys klaustukai.
Pala, tai tiesiog atšaukė? Mus išėmė, nutraukė visą filmą?
Nežinau, Denai.
Taip. Gal.
- Eina šikt. - Jei nutiks toks šūdas,
- atsidursiu prodiuserių kalėjime. - Aš – tikrame.
Tikrame, apčiuopiamame, armėniškame.
Bent jau gausi valgyt tris kartus per dieną ir pasportuosi.
Bet tie pjaustymai. Nemanau, kad tave papjaus kalėjime
- prodiuseriams. - Gerai.
Gerai. Mes jį perkalbėsime.
Puiku. Kaip?
Pakalbėsim su pačiu Šeinu. Pasiūlysim naują kryptį.
Pakeisim toną, būsim ne niūrūs ir rimti,
o nerūpestingi ir smagūs. Kaip originaliame komikse.
- Kas čia? - Tik keverzonės.
Kaip teoriškai statyčiau filmą, jei nebūtų Eriko.
- Ir aš... -„Kumaro montažas“.
Ku... Niekas jo taip nevadina. Tiesa?
Žodžiu, žiūrėk.
Perstatysime pirmą veiksmą pagal mane, naujos kadruotės pagal muziką.
Manau, Kumaro montažo neužteks.
Žinau, Anita, bet čia šuolis virš bambos.
Aišku?
Klausyk, sudėtingas planas filmui išgelbėti.
Permontuojame pirmą veiksmą, kaip turi būti.
Taip, gerai. Bet reikia, kad Erikas prisidėtų.
Be režisieriaus tai tik primityvus chaosas.
Gerai. Pakalbėsiu su Eriku. Prikalbinsiu jį. Bet tu sutinki?
- Taip, gerai. - Pakvieskit Deivą iš VE.
- Rūkymo vietoje. - Rūkymo vietoje. Deivai? Deivai!
- Ei! - Kas yra, Denai?
- Ilsiuosi nuo ekrano. - Nesijaudink.
- Bet ta išeiginė? - Taip?
Atšaukta, nes man reikia, kad animuotum naujas kadruotes.
Turi 12 valandų.
- Mažiau. - Turi 4-ias.
- Daugiau. - Turi 8 valandas.
- Truputį mažiau. - Kiek?
- Apie šešias. - Puiku. Tikiu tavimi, Deivai.
Deividas Peinas. Peino smegenys!
Man skauda smegenis.
Tas jo humoras rimtu veidu.
Gerai, eik. Šešios valandos.
Deivas yra vergas.
Bet mano mėgstamiausias.
Geriau nereikia.
- Gerai. - Ne.
Per slaptą kanalą susitarsiu dėl pokalbio su Šeinu.
Gerai.
Išgelbėsim filmą ir sutelksim dėmesį į mane,
nes armėniškuose kalėjimuose naudoja kibirus.
Ten vis dar kibirų sistema.
Šika į kibirus.
Šiksiu į kibirą.
Surūdijusius, bendrus kibirus.
Erikai. Pone, reikia kai ką aptarti.
Galiausiai jų atsikračiau.
- Visos komandos. - Ką?
Net maisto tiekėjų. Mano košė šįryt
- buvo agresyviai šalta. - Jie tave myli, Erikai. Visi mes mylim.
Gal galim pakalbėti apie tai, ką...
- Nieko sau. - Vajetau.
- Batraištis. - Taip, girdėjau, kartais juos
deda vietoj lauro lapų. Taip.
- Paimti? - Ačiū.
Taip.
Turiu keistą nuojautą, kad kažkas vyksta man už nugaros.
Ką? Ne.
Ne.
Tiesiog savaitė buvo labai sunki, ar ne?
Danieli, mano agentai nori aptarti mano karjerą po „Tekto“.
Ir manau, kad mano karjera taps
tikra mėšlo krūva.
Ne.
Tikrai ne. Erikai...
Danieli, todėl tave taip spaudžiu.
Jei „Tektas“ žlugs, mano banko sąskaita bus tuščia.
Dar blogiau,
tapsiu nevykėliu.
Kaip anksčiau.
„Diuseldorfo sūrininkas“. Negaliu trauktis.
Verčiau jau mirsiu.
Ne.
Tu...
esi svarbus režisierius, tiesa? Tai tavo kraujyje.
Visi 100 % palaiko tavo filmą.
Viskuo pasirūpinsiu. Pažadu.
Aš su tavim.
Daugiau medaus. Be batraiščių.
Ačiū, Denai.
Pasakei, kad jam nežinant permontuosi jo filmą?
- Dar ne. - Taip ir maniau.
B SCENA
Gerai, bičiuliai, traukiam į Žemės centrą.
Uždara aikštelė. Jauki. Kaip kalėjimas.
Permontuosim pirmą veiksmą su naujomis kadruotėmis.
Dirbsim technikų furgone. Erikas dar nežino.
„Kumaro montažas“ ar panašiai.
Supratau. Vėl meluojam Erikui.
Tai tampa įpročiu.
Atsiprašau, Pinoki.
Padėjėjas tapo tikru berniuku?
Tiesiog padaryk tai, Džiazai. Ačiū.
Atsiprašau. Gerai.
Gerai, susiburkit, žmonės.
Labai svarbi, labai niūri diena Piteriui. Mums visiems.
- Akylojo mirtis. - Pagaliau vaidinsiu.
Puiki, svarbi, turininga mirties scena.
Mirtingumas, niam!
Iš esmės susprogdinsim Piterio galvą. Taip?
Džiazai, prašau.
Štai ji.
Štai mano galva.
Dieve, pažiūrėkit į šitą dalyką. Kaip gyva.
Piteri, galiu įkišti pirštą, pakrapštyti?
- Oho, tikri dantys? - Žinoma.
- Nagi. Duok palaikyti. - Atsargiai.
Kapiliarai.
Kaip baisu.
Vargšė sumauta žmona pabus šalia šito.
Akylasis nusiima šalmą.
Tada, Piteri, jei malonėtumėt,
suderinkit grimasą su protezo ir prašau žiūrėti į kamuolį.
Dar truputį.
Dar.
Taip. Ne, mažiau. Mažiau.
Ne, daug mažiau.
- Maždaug „a“... - Ne, Danieli, parodyk. Jis nemato.
- Šitaip... - A.
Turit pamėgdžioti labai tiksliai.
- Ne, nematau. - Negerai.
Šitaip.
- Taip. Dar truputį. - Šitaip.
Taip. Dar. Ne.
Ne, mažiau.
- Atsiprašau. Nepanašu į manekeną. - Esu sumautas aktorius!
Suknistas aktorius iš sumauto Karališkojo Šekspyro teatro!
O jūs mane aprengėte suknistu japonišku chalatu
ir liepiat vaipytis teniso kamuoliukui!
Svarbu, kur žiūrit.
Čia blogiausias suknisto filmo kūrimas per mano karjerą!
Patikėkit, aš visko matęs.
Pavyzdžiui, „Storas kalėjimo prižiūrėtojas“.
Taip, pasijuokit.
Nagi! Niekas daugiau nesijuokė.
- Aš juokiausi. - Man gana.
Baigiau. Mane jau nuskenavote. Pataisykit montuodami.
Dėmesio, Piteris Ferčaildas baigė.
- Kalbą! - Turiu visiems dovanėlių.
Džiazai! Įvairiausių dydžių.
Prašom. Prieky užrašyta „pinda“.
Ir kitoje pusėje. „Sąžiningas
mano gabumų įvertinimas, ne draugiškas pokštas“.
- Kas čia? - Gruboka.
Todėl eikit šikt.
Sudie ir gero jums suknisto kelio.
Atsiprašau. Pranešta apie pavojų saugumui.
O Dieve.
Mūsų prašo susirasti prieglobstį. Vyras vaikšto su drožimo peiliu.
- Eik tu sau. - Kas čia? Išleiskit.
Ką tik viską baigiau.
Atsiprašau, mes užrakinti? Ar aš... jau kalėjime?
O Dieve.
Ką tik paviešino GQ straipsnį.
Bičiuliai, pažiūrėkit.
Paskaitykit. Žiūrėkit.
Danieli, pasakyk pamišėliui, kad iki pietų – dar 5 scenos.
- Gerai, dėmesio. Bičiuliai, tai ne... - Šūdas.
Ne pirmas kartas, ar ne?
Pamenat Siuzę?
Kelionių organizatorė, kuriai pavažiavo,
ir ji padegė grimo palapinę.
Patogiai įsitaisykit. Po 20 minučių išeisim.
Siuzė? Ta gotė?
Gotė buvo Dona. Pervėrė bėgiką šviestuvo stovu.
Dieve.
Įdomu, kas tas maniakas.
Gal surenkim totalizatorių dėl smagumo?
Braisonas. Kertu, kad Braisonas.
Žinai, suprantu.
Nes jis arba žavus anūkas, arba tas, kurį paskutinį matysi prieš mirtį.
Gal jis ir tas, ir tas.
Jei tai Braisonas, mums galas.
Visiems.
Paminėsit mano žodį.
Turiu nusivilkti.
Gali duot marškinėlius, Dag?
- Ačiū. - Kas nors turi vandens?
Aktorius ištroško po to, kai privertėt mane tiek rėkti.
Jūs visi – siaubingi niekšai.
Atsargiai. Įtariamasis gali būti ginkluotas. Baigiau.
Piteris Ferčaildas.
Brajanai. Pone Dainininke. Pone. Sveiki.
Gerai. O kaip dėl kito vaidmens?
Mechaninis liokajus?
Supratau.
Džiazai, paklausk apie mano naują pradžią.
Tegul tiksliai laikosi mano nurodymų.
Jei reikia, kad Deivas dirbtų greičiau, duokit jam spurgą,
garsiai grokit techno.
Vienas kibiras 30-iai kalinių.
Man sakė, kad tai dar gan gerai tame regione.
Taip, Armėnijoje kibirų netrūksta.
Dag, atsiprašau. Negalim visą dieną nerimauti dėl to, kad pūsi kalėjime.
AIšku. Per daug kalbu.
Šita žavi burnytė pridarys man daug bėdos.
Denai, aš...
Suderinau laiką su Šeinu.
- Pasikalbėsi su Eriku? - Taip, ruošiuosi.
Dabar, Danieli. Reikia dabar.
Denai, turi paskaityti straipsnį, gerai?
- Mano straipsnį apie madą. - Ne dabar.
- Jis žiauriai kietas.
- Puiku. Nuostabu. Nekantrauju. - Bet greit paklausiu.
Ar šitas megztinis tau atrodo per ilgas?
Jis nepanašus į suknelę, ar ne?
Ne, jis...
- Jis normalus. - Čia tik ilgas megztinis.
- Atrodo puikiai. - Nes kažkas
tviteryje pasakė, kad atrodau kaip slaugė pasimatymų laidoje.
- Man taip neatrodo. - Taip.
O kitas žmogus paklausė: „Kuriam labiau tinka?“
Įdėjo mano ir Vupi Goldberg nuotraukas.
Bičiuli, garbės žodis, tu laimi. Be konkurencijos.
Nes Vupi atrodo senamadiškai.
Ir aš taip manau.
Turėčiau didžiuotis, ar ne?
- Taip. - Galiu pakartoti.
Įsigyti ilgesnį, apsiauti aukštesnius aulinius su... Vaje.
Paimsiu jojimo batus. Būtų nuostabu.
- Gerai. - Taip. Būsiu kaip Šalamė.
Taip. Žodžiu, šalamaniškas.
Iš manęs nesišaipyk, Denai.
- Ne. - Ne iš manęs reikia juoktis.
- Ne. - Aš gerai varau. Aš ten.
Žinau, kur esu, jaučiu skonį.
Taip, kai eisiu į „Oskarus“, būsi mano palydovas.
- Aš rimtai. - Gerai.
- Taip. - Taip.
„Tektas“ mane išgarsins, ar ne?
- Taip. - Ačiū.
- Laukiu nesulaukiu. Bus puiku. - Taip.
Erikai, galim pasikalbėti?
Kai kas nutiko studijoje.
Po perkūnais! Jis ten.
Maniakas su peiliu!
O Dieve, tai Deivas.
Deivas iš vaizdo efektų. Jam atsisuko.
Jėzau, aš tikrai mirsiu.
Pjaustymas prasidėjo anksti.
Vargšas Deivas.
Ką jam padarei, Danieli?
Aš? Paprašiau atlikti savo darbą.
O jei Deivas nužudė Braisoną?
O jei Braisonas nužudė Deivą ir persirengė juo?
Deivai, bičiuli, viskas gerai.
Tau nesivaidena. Mes tave matome per kamerą.
Labukas. Taip.
Klausyk, žinau, kad šiame versle būna sunku.
Girdi?
Patikėk, tikrai žinau.
Tiesiog nuleisk peilį.
Čia ne peilis, Denai.
Čia rašiklis. Susivariau į save.
Jis užstrigo mano kojoje, negaliu jo ištraukti!
Gerai.
Tai guodžia, bet, be abejo, ir labai liūdina.
Gal paspausk, kad išlįstų kitoje pusėje?
- Ką? - Siaubingas patarimas.
- Pamėgink! Spausk... - Denai.
Noriu ko nors mainais, Denai.
Už viską, ką paaukojau.
Gerai, bičiuli, ko prašai? Leisk tau padėti.
Noriu, kad pakeistum pavadinimą
mano dukters garbei. Vietoj „Tektas: Audros įkarštis“
tebūnie „Emilė: Audros įkarštis“.
Ne.
Taip, manau, visi sutinkame.
- Ne. - Taip ir padarysim.
„Tektas“.
-„Tektas: Audros įkarštis“. Negali. - Taip. Visi sutinkam.
- Būtinai taip ir padarysim. - Ne.
Arba „Emilė: Emilės įkarštis“. Kaip nori.
Ne. Deivai! Ramiau, čempione.
Dėl pavadinimo nesiderėsiu su niekuo.
Nesideru su tavimi, Erikai.
Leisk kalbėti Denui. Vadovauja jis.
Jis neleidžia man pamatyti vaikų dėl sumauto Kumaro montažo!
Kumaro montažo?
Danielis Kumaras.
Tokia jo pavardė...
Kaip man permontuoti įžanginę sceną per šešias valandas?
- Klausyk, Erikai... - Kumaro montažas?
Erikai.
Ar galiu...
Erikai.
Erikai. Studija atšauks mūsų filmą, tik bandžiau...
- Deivai? - Erikai.
- Deivai, ką darai? - Nuleidžiu akmenis.
- Sutraiškysiu jus! - Erikai, prašau!
- Kaip jūs mane! - Erikai.
Deivai, mes žengėm žingsnį į šoną, dabar visiems viskas gerai.
- Taigi... - Erikai.
Erikai, studija mus atšauks. Reikėjo ko nors naujo.
- Man už nugaros. - Taip, bet tik tam, kad padėčiau.
Visą laiką man kliudei, tiesa, Denai?
- Tą batraištį tu įdėjai? - Ne.
- Leidai man išsimušti iš kelio. - Pala.
Paaukojau savo gyvenimą tavo filmui.
Išsitraukiau rašiklį iš kojos!
Valio! Šaunuolis, Deivai!
Laimėjau Lokamo „Auksinį leopardą“, Danieli.
Ką tu turi?
Nežinau. Nieko.
Nesi režisierius, Denai.
Tik funkcionierius, kuris kartais daro šitaip. Ar ne?
Mačiau tave, kai manei, kad nežiūriu.
Taip. Gerai. Norėčiau režisuoti.
Nemokėtum įrėminti „Policijos akademijos“ plakato.
O gal, Erikai, tiesiog sugalvojau geriau.
Tiesa! Taip.
Manai, esi geresnis? Manai, esi kietuolis, ką?
Laikai save sumautu Spilbergu?
Sumautu Bong Džunho!
Neturi mano smegenų, Denai.
Ne.
Čia...
Čia – tavo smegenys.
Jos nėra geros.
Puiku.
Esi tik pagiežingas žmogus.
Nes aš kuriu filmus, o tu paaukojai gyvenimą,
kad visą dieną stovėtum ir rėkautum: „Nufilmuota!“
Ačiū. Puiku.
Maniau, trenksi jam.
Ką? Ir išeisiu iš pramogų verslo?
Naujienos. Deivas iš VE pabėgo nuo scenos.
Mums leista išeiti.
Piteris Ferčaildas baigė filmuotis.
Beje, Adamai, Vupi labiau tiko.
Kodėl taip pasakei?
Nemoku vairuoti.
Pavogė technikų furgoną.
Še tau ir nauja pradžia. Neturim, ką parodyti.
Mums galas. Taip.
Kai mane išleis lygtinai, jau veiks dirbtinis intelektas
ir perims visą darbą, o mes smaukysime telefonų būdelėse.
Būdelių nebėra, todėl darysim tai po atviru dangum.
Smaukysim po atviru dangumi už dyką alternatyvioje visatoje.
- Na ir gyvenimas. - Denai, pristatyk.
Velniop. Padarykim tai be Eriko. Mes trise.
Nagi.
Taip.
- Tik gal persivilk marškinėlius. - Ką?
PINDA
Susitvarkykim. Apsišvarinkim.
- O Dieve, Dag. - Atsiprašau.
Skambinu. Gerai, visi pasiruošę?
- Ne. Aš nepasiruošęs. - Ne.
Tau pavyks. Čia tavo arkliukas.
Čia tavo baigiamasis Pirmas veiksmas,
ir prasidės nuotykis. Gerai?
- Taip. - Puiku.
Dabar jungiuosi.
Braisonai?
Sveiki, aš išskridau, kad padėčiau Šeinui pasveikti.
Mano mamai padarė histerektomiją. Jūsų vaisių lėkštė, pone.
Puiku. Bet turim tik kelias minutes su Šeinu.
- Jei galėtum... - Žinoma.
Truputį sutirštinau. Mamai viskas gerai.
Ačiū, kad domitės.
Jūs pristatykite, perduosiu jo atsakymą.
Puiku, Šeinai. Kol nenusprendei dėl „Tekto“ ateities,
kaip matai, Eriko nėra,
bet Denas viską žino, todėl jis pristatys.
Taip, labas. Eriko nėra.
Bet jis galvoja apie naują toną.
Pvz., Pirmame veiksme
akcentuoti ne siaubą, o nuostabą.
Kai Tektas nukrenta ant žemės
ir aptinka savo galias, jis turėtų...
Tu... Leisk man.
„O Dieve, kažkas dreba.“
Taip. O tada jis įgauna žemės drebinimo galią.
Atskirai perfilmuosim kelias scenas.
Visai nebrangu.
Taip. Ir 2-ame veiksme, „Nematomas pneumatinis grąžtas“,
manau, pavyks. Tik reikia daugiau žaismingumo.
- Žodžiu, metas gręžti. - Metas gręžti.
Taip. Iš naujo sukursim garso takelį,
nes naujas garso takelis viską keičia.
Taip, šitaip.
Bet greičiau ir smagiau.
Be to, tiesiog geriau.
- Ir kompozitorius pasamdytas. - O.
Todėl papildomų lėšų neprireiks.
Permontuosime trečią veiksmą.
Atsisakysim potekstės, supaprastinsim.
Filmas apie draugus kosmose.
Perfilmuosim per devynias dienas, ne ilgiau.
Galim sutilpti į 300 tūkst.
- Viskas? - Žiūrėkit, aš...
Aš tikrai tuo tikiu.
Tikrai.
„Tektas“ gali tapti nauja pradžia. Atgaivinti šios franšizės šlovę.
Šeinas bando kalbėti.
Jis kažką rašo. Palaukit, prašau.
Jis sako...
kad norėtų apelsinų sulčių.
Su minkštimu ar be, pone?
Vaidinimas baigtas.
Denai, Petas visus kviečia prie scenos. Svarbus pranešimas.
Skamba rimtai.
Žinoma.
Metas pasirodyt sušaudymo būriui.
Denai, kas čia per gandai?
Kas vyksta?
Ką, mus atšauks? „Tektą“ atšauks?
- Garbės žodis, nežinau. - Ne.
- Tiesiog pasakyk tiesą. - Aš...
Man galas?
Ar čia... Man galas? Man, kaip aktoriui, galas?
Sveiki visi.
- Anita, visi čia? - Taip.
- Visi.
Gerai.
Sveiki.
Draugai, moterys, specialistai.
Dėl visatoje susiklosčiusių aplinkybių
šiemet „Comic-Con“ pranešiu,
kad „Tektas“ bus...
Jėzau.
Atsiprašau.
Petražolės ar ką.
...kad „Tektas“ bus pristatytas
kaip pagrindinis vasaros filmas.
Dėl nelaimės „Centurios 2“ aikštelėje filmavimas sustabdytas.
O Dieve.
Vyrų vyras...
yra iškrypėlis.
- Kas vyksta? - Neįsivaizduoju, Dag.
Jūs tampate pagrindiniu vasaros filmu!
Pasirinktas buvo „Tektas“!
Sveikinu žmogų, kurio dėka visa tai įvyko.
Genijų! Mūsų režisierių, maestro Bušarą.
Pasidulkinkim!
Sveikinam naują mūsų vasaros filmo veidą – Adamą Randolfą.
Tai aš! O Dieve! Tai vyksta!
O taip, blemba!
Taip, blemba!
Aš taip kietai varau!
Ačiū ir ponui Ferčaildui, sutikusiam galbūt
aptarti sutarties pratęsimą?
Myliu jus visus. Jūs – puikiausia komanda.
Aukšta klasė.
Ir visiems aktoriams, tai...
tai moteriai, kurios vardą visiškai pamiršau.
- Kvin. - Galiausiai
yra žmonės šešėliuose, kurių vardas niekad neminimas.
Visi žinome, kokie jie svarbūs ir talentingi.
Taip. Žiūriu į tave, Danieli.
- Ką gi. - Taip.
Žiūriu į tave, nes neprisimenu
mūsų buhalterės vardo.
- Lidija. - Linda.
- Lidija. - Linda!
Lidija! Linda.
Koks skirtumas.
- Gerai. - Valgykit, gerkit.
Bet nesilinksminkit.
Ir grįžkit į savo darbo vietą.
Patrigubinsime jūsų biudžetą.
Kas dar? Sutrumpinom jūsų grafiką.
Skubus režimas prasideda dabar.
Ačiū. Gerai.
Pirmyn, „Tekto“ komanda!
„Tekto“ komanda! Pirmyn...
„Tektas“!
„Tekto“ komanda!
Kas per velnias?
O Dieve.
Neįtikėtini tie visatos dėsniai, ką?
Sveikinu.
„Atramos stulpą“ rinkosi tarp jūsų ir „Toksinio žmogaus 2“.
Turbūt viską nulėmė jūsų skambutis.
„Tikime Šeinu“, tiesa?
Spėju, turiu režisierių, kuris netinka naujajai vizijai, ar ne?
Pažiūrėkim, ką jis pasakys.
Šeinai. Labas, čia aš.
Dag?
Iš Teisės skyriaus. Gera žinia.
Niekas nesės už grotų.
- O Dieve. Tikrai? - Taip.
Kažkas sės.
Bet...
sės sprogdintojas.
Mažasis Petas. Taip.
Aštuoneriems metams.
Vargšelis. Siaubas.
Gal reiktų nusiųsti jam kokią dovaną.
Keksiukų krepšelį.
Arba kibirą.
Kibirą keksiukų.
- Taip. - Gerai.
Regis, išgelbėjai mano filmą.
Taip.
Taip, aš tik džiaugiuosi...
Deja, pasitikėjimas galutinai sunaikintas.
Galiu atleisti, bet ne pamiršti.
Negaliu toliau kartu dirbti, Danieli.
Linkiu tau viso ko geriausio.
Jorgai?
Denai, man labai gaila.
Ne.
Taip, ką gi.
Gerai, važiuosiu namo.
Gal išgersiu alaus duše.
Ir auginsiu sūnų. Ne tuo pačiu metu.
Sėkmės.
Bus nuostabu. Tu sužibėsi.
Atsisveikink už mane su Anita.
Taip.
Labas, vaiki.
Taip, dabar.
Grįšiu namo iki rungtynių.
Taip.
Klausyk, gal parvežti ledų?
Gerai. Taip. Pasimatysim po pusvalandžio. Gerai. Iki.
Ei.
Ką, anksčiau baigei darbą?
Petai, mane atleido.
Taip, žinau.
Ką tik skambino Šeinas.
Jam patiko tavo pristatymas.
O.
Petai, turiu važiuoti namo.
Erikas manęs nekenčia.
Kas, maestro? Žinoma.
Pamatysime, kaip viskas baigsis.
Ką nors sugalvosime.
Štai ką pasakysiu, Denai.
Kartais, nedažnai,
gali paprašyti to, ko nori.
Dabar mano bosas,
Visatos Dievas,
nori, kad išliptum iš mašinos.
Tai kaip bus?
Ponios ir ponai,
ponas Petas Šenonas!
Taip! San Diegai, taip!
Turiu tęsinių. Turiu daug tęsinių.
Papasakosiu viską apie tęsinius.
Taip! Stokitės!
Stokitės!
Taip!
Istorijos!
Paplokit scenarijų rašytojams.
Turime geriausius rašytojus.
Turime Džei Ef Brisendeną.
Dangaus Cezarį! Džeiką Gryną!
Kaip sekasi, Kajau Breisi?
Turiu Kobrą, Garetą Lihajų.
Ką?
Tikrai turime Stivą Grifitsą!
Mano mėgstamiausias, Dara Tomas.
Vardas mergaitiškas, bet jis – vyrukas!
O Dieve. Gerai. Turiu pristatyti tęsinius.
Bet, žinot,
turiu pristatyti arba galą gausiu, tiesa?
Galą gausiu!
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė