PORUMBEI ÎNFOMETAȚI ÎNGHIȚIȚI ÎNTR-UN SILOZ DE CEREALE - HAIOS!
Shane e bolnav! Nu vorbește!
Anita, și-a pierdut vocea!
Comic-Con, anunț mare, dar Shane nu poate vorbi!
Înnebunesc, Anita!
Bietul Shane e varză!
Shane nu poate vorbi, așa că vrea să mă ocup eu de Comic-Con.
Anunțuri importante.
Urc pe scenă și trebuie să fiu calm.
Pentru context, uite discursul meu din 2017!
STUDIOURILE MAXIMUM
Da!
San Diego, da!
Să anunțăm niște filme!
Povești!
Sincer, a fost o apariție bună.
Povești!
Uitați ce-mi trebuie!
Un stilist, un frizer
și un tip cu un defibrilator, că nu se știe niciodată.
- Bine? Haide! - Acum e pe bune.
Anita, am o treabă pentru tine.
Unde e? Unde e?
Unde e? Uite-l! Te uiți puțin pe discurs?
E ciorna lui Shane. N-am timp s-o citesc.
Trebuie să fie cu vocea mea.
Da? Poți s-o faci?
Sigur, ce aș putea să fac cu un master în literatură?
Ești un înger, băga-mi-aș! Mersi.
O să lansez niște bombe.
TECTO SCOS?
În regulă,
cum să fiu mai puțin supraexcitat?
Sunt exaltat să vă aud ideile. Exaltat!
Unchiul Pat va anunța showuri derivate. Moment de satisfacție!
Da!
Dar nu trebuie să lovesc cu pumnii în gol.
Să înceapă satisfacția!
Da!
Oameni buni, azi e ultima zi a lui Peter. E o zi tristă.
O zi letală, fericită!
- Ai întârziat. - Da.
Ce face Peter? Trebuie să fim drăguți cu el.
O să fie o zi complicată.
'Neața, preferații mei! Ce faceți azi?
- Poftim? - Grozav! Apropo,
aștept un telefon important pe la 14:00,
pentru o altă franciză, deci...
- Ce franciză? - Bani de la saudiți.
E și Bryan Singer.
Dau probă pentru rolul faraonului călător în timp.
Toți zic că e cel mai bun rol.
Cine știe?
Baftă!
Bryan Singer e al dracu'.
Știu că azi e ziua lui Peter, și vai ce rău îmi pare! Of, of! S-a dus.
Dar apare pagina cu mine mai târziu.
Aia din revista de modă. Ca GQ Men.
E tare. Cu pulovere tricotate, casual.
Comod, dar important.
Echipa mea a zis că asta s-ar putea să mă lanseze sus de tot.
Ajung în vârf, direct în top.
Eu, când ajung în vârf, nu glumesc.
- Palmele! - Serios?
Vârf, la trei.
- Unu, doi... - Vârf!
Da, vă salut!
- Bună! - Bună!
Azi apar în GQ.
Dan, Dave VFX vrea o zi liberă.
Mi s-au încleștat degetele de la atâta laptop.
Măiculiță, amice! Devii un monstru al VFX-ului.
Hei, Franken-Dave!
Ca...
Cred că pot să-ți obțin o zi liberă.
- Mulțumesc. - Pentru puțin.
E un thread al armenilor pe Reddit despre pod.
L-am citit cu Google Translate.
- Se pare că o să fac pușcărie. - Nu face nimeni.
Și m-am uitat la un documentar. Cele mai dure închisori armene.
Crede-mă, sunt cu adevărat dure. Mi-au deschis ochii.
Sunt înfricoșătoare. N-ar fi trebuit să mă uit.
Ia uitați!
Sunt chemați să rescrie urgent scenele la Centurios 2.
O sută de scenariști.
N-am mai văzut atâtea rucsacuri.
Dan, Dag, pot face o criză de panică cu voi, în privat?
Ei bine, vor să scoată Tecto.
- Vor să-l scoată. - Poftim?
Discursul lui Shane: „Tecto scos”, semn de întrebare.
Stai, îl scoate așa, pur și simplu? Anulăm tot filmul?
Nu știu, Dan.
Da. E posibil.
- Dă-mă dracu'! - Dacă se alege praful,
- ...mă paște pușcăria producătorilor. - Pe mine,
pușcăria reală, armeană.
În pușcăria reală, primești trei mese pe zi și faci sport.
Dar riști să fii înjunghiat.
- La producători, nu. - Bine.
Îl facem să se răzgândească.
Grozav! Cum?
Vorbim direct cu Shane. Schimbăm regia.
Schimbăm macazul. În loc de un ton sumbru și grav,
un ton lejer și comic. Ca benzile originale.
- Ce-s alea? - Mâzgăleli.
Teoretic, cum aș face eu filmul dacă n-ar fi Eric.
- Și... - „Montajul lui Kumar.”
Nu-i zice nimeni așa, nu?
În orice caz...
Montăm actul întâi după ideile mele, animăm noi storyboarduri pe muzică.
Nu ajunge montajul lui Kumar.
Știu, Anita, dar încercăm marea cu degetul.
Da?
Un plan greu ca să salvăm filmul.
Facem montajul actului întâi cum trebuie.
Da, bine, dar avem nevoie și de Eric.
Fără regizor, pare o chestie trasă de păr și haotică.
Bine, vorbesc cu Eric. Îl conving. Dar ești de acord?
- Da. - Îl chemi pe Dave VFX?
- În zona de fumat. - În zona de fumat. Dave!
- Hei! - Ce e, Dan?
- Sunt în pauză. - Nicio grijă!
- Dar ziua aia liberă... - Da?
A fost anulată, fiindcă am nevoie să animezi niște storyboarduri.
Da? Ai 12 ore.
- Mai puțin. - Patru.
- Mai mult. - Ai opt ore.
- Puțin mai puțin. - Câte?
- Cam șase ore. - Bine. Cred în tine, Dave.
David Payne. Creierul Payne!
Chiar mă doare creierul.
Ce umor sec are!
Bine, poți să pleci. Șase ore.
Dave e un sclav.
Dar e sclavul meu preferat.
Nu, hai!
- Bine. - Nu.
Încerc să vorbesc cu Shane prin canalul neoficial.
Bine.
Salvăm filmul, apoi ne concentrăm pe mine,
fiindcă folosesc găleți în pușcăriile armene.
Încă funcționează cu găleți la ei.
Se cacă în găleți.
O să mă cac într-o găleată.
Găleți ruginite, la comun.
Eric, trebuie să discutăm ceva.
I-am pierdut pe toți.
- Întreaga echipă. - Poftim?
Și cateringul. Porridge-ul meu de azi-dimineață
- ...e agresiv de rece. - Cateringul te iubește. Ca noi toți.
Putem discuta despre ceva ce cred...
- Mamă! - Doamne!
- E un șiret. - Da, am auzit că le folosesc
uneori în loc de foi de dafin. Da...
- Pot să... - Mersi.
Da.
Am senzația că se-ntâmplă ceva pe la spatele meu.
Poftim? Nu.
Nu!
A fost o săptămână grea, da?
Daniel, agenții mei vor să discute despre cariera mea de după Tecto.
Și îmi vine să afirm despre cariera mea
că va fi o mare balegă.
Nu.
Nici vorbă, Eric.
Daniel, de-aia te forțez atât.
Dacă dă greș Tecto, rămân fără un sfanț în cont.
Și, ce e mai rău,
devin un păcălici.
Ca înainte.
Brânzarul din Düsseldorf. Nu pot să dau înapoi.
Mai bine mor.
Nu.
Tu...
ești un regizor pe cinste, da? O ai în ADN.
Toți îți susțin filmul sută la sută.
O să-l facem. Promit!
Am eu grijă.
Cu multă miere. Fără șireturi.
Mersi, Dan.
I-ai zis că-i remontezi filmul pe la spate?
- Încă nu. - Mă gândeam eu.
PLATOUL B
Oameni buni, să mergem în centrul Pământului!
Platou închis. Comod. Ca o pușcărie.
Remontăm actul întâi cu storyboarduri noi,
fără știrea celor de la Digital. Eric nu știe încă.
„Montajul Kumar” sau cum vrei să-i zici.
Am înțeles. Iar îl mințim pe Eric.
Devine un obicei.
Scuză-mă, Pinocchio!
Asistentul de producție e acum băiat adevărat?
Fă-o, Jaz, te rog! Mulțumesc.
Scuze! Bine.
Adunarea, vă rog!
O zi mare, dar sumbră pentru Peter. Pentru noi toți.
- Moartea Ochiului. - În sfârșit, interpretez!
O scenă a morții mare și suculentă.
Mortalitate, bun!
Practic, o să-i explodăm capul lui Peter, da?
Jaz, te rog.
Uite-l!
Uite-mi capul!
Ia uite ce realistic arată!
Peter, pot să bag degetul înăuntru să văd cum e?
- Mamă, dinți adevărați? - Normal.
- Dă-mi să-l țin și eu puțin! - Ai grijă!
Capilare.
Ce oribil!
Biata nevastă-mea doarme lângă ăsta.
Ochiul își scoate coiful.
Apoi, Peter, o să te rog
să faci o grimasă ca a protezei și să privești spre minge.
Mai mult.
Și mai mult.
Da. Nu, acum mai puțin. Și mai puțin.
Nu, mult mai puțin.
- E ca... - Daniel, arată-i, că nu vede.
- Așa. - A!
Trebuie să fie absolut identic.
- Nu, nu văd. - Nu e bine.
E așa.
- Puțin mai mult. - Așa.
Da. Mai mult. Nu.
Nu, mai puțin.
- Îmi pare rău, nu e identic cu capul. - Sunt actor, ce dracu'!
Am făcut școala de teatru la Royal Shakespeare Company!
Iar tu m-ai îmbrăcat într-un capot japonez,
ca să mă schimonosesc la o minge de tenis!
Pentru direcția privirii.
Este cea mai oribilă producție din întreaga mea carieră!
Și, crede-mă, am avut câteva șocuri.
De exemplu, Îngrijitorul gras.
N-ai decât să râzi!
Fă-o! Că oricum n-a râs nimeni.
- Eu, da. - Mi-a ajuns.
Am încheiat aici. M-ați scanat. Rezolvați-o în postproducție!
Peter Fairchild a încheiat filmările.
- Discurs! - V-am luat cadouri tuturor.
Jaz! Sunt toate măsurile.
Poftim! Scrie „Jigodie” pe față.
Iar pe spate: „Este o estimare corectă
a capacității mele, nu o glumă între prieteni.”
- Ce e? - Nepoliticos.
Să vă ia dracu'!
Călătorie sprâncenată tuturor!
Scuzați! S-a raportat o breșă de securitate.
Vai, Doamne!
Ni s-a spus să ne adăpostim. E un om cu cuțit tip daltă.
- Drace! - Poftim? Vreau să ies.
Am încheiat aici.
Scuze, suntem blocați? Sunt deja în închisoare?
Vai de mine!
A apărut articolul din GQ.
Ia uitați!
Fiți atenți aici!
Îi spui nebunului că mai avem cinci încadraturi până la prânz?
- Ascultați, oameni buni, nu e... - La dracu'!
Nu e prima izbucnire, da?
O mai știți pe Suzie?
Coordona călătoriile. A luat-o razna
incendiind cortul de la machiaj.
Așezați-vă comod! O să ieșim în 20 de minute.
Suzie? Era gotica aia?
Donna era gotica. A străpuns un alergător cu un trepied.
Dumnezeule!
Oare cine o fi maniacul?
Jucăm o carte, să ne distrăm puțin?
Pun pariu că a fost Bryson.
Să știi tu!
Căci poate fi nepoțelul adorabil sau cel care-ți vine de hac!
Poate chiar ambele.
Dacă e Bryson, suntem morți.
Cu toții.
Ascultați ce vă spun!
Trebuie să mă dezbrac.
Îmi dai tricoul tău, Dag?
- Mulțumesc. - Are cineva apă?
Îi e sete actorului după ce l-ați făcut să urle atât.
Sunteți toți niște ticăloși ordinari.
Intrați cu atenție! Posibil suspect înarmat. Terminat.
Peter Fairchild.
Bryan. Dle Singer, salut!
Bine. Și celălalt rol?
Majordomul riguros?
Am înțeles.
Jaz, vezi cum merge cu prima scenă!
Trebuie să urmeze notițele mele.
Dacă vor ca Dave VFX să fie mai rapid, ia-i o gogoașă
și pune-i tehno tare!
O găleată la 30 de deținuți.
Și cică ar fi destul de bine pentru regiunea aia.
Armenia e un mediu propice găleților.
Dag, nu putem să ne irosim ziua îngrijorându-ne că vei putrezi la pârnaie.
Am înțeles. Vorbesc prea mult.
Gurița asta o să-mi facă numai belele.
Dan...
Am discutat neoficial cu Shane.
- Ai vorbit cu Eric? - Încerc să-l conving.
Trebuie s-o faci acum, Daniel!
Dan, trebuie să citești articolul ăsta.
- Articolul meu din revistă. - Încă nu.
- E strălucit.
- Excelent! Abia aștept! - Dar am o întrebare.
Puloverul ăsta ți se pare prea lung?
Nu pare o rochie, nu?
Nu...
- E OK. - E doar un pulover lung.
- Arată bine. - Fiindcă cineva
pe Twitter a zis că arăt ca o asistentă single de la un ospiciu.
- Mie nu mi se pare. - Da.
Apoi altcineva a făcut o chestie gen: „Cui îi stă mai bine?”
Și e o poză cu mine și cu Whoopi Goldberg.
Sincer, tu câștigi. Fără doar și poate.
Whoopi pare o țoapă.
Da, așa zic și eu.
Ar trebui să fiu sigur pe mine.
- Da. - Pot s-o fac iar.
Cu un pulover și mai lung și cu cizme mai înalte... Vai!
Cu niște cizme de cowboy. Super!
- Da. - În genul Chalamet.
Da, ar fi Chala-magic.
Nu-s omul de bășcălie.
- Nu. - Nu-s ăla de care să faci mișto.
- Nu. - Urc în vârf. Sunt acolo.
Știu unde sunt și îi simt gustul.
Și, când o să mă duc la Oscaruri, o să te iau cu mine.
- Vorbesc serios. - Bine.
- Da. - Da.
Tecto mă va catapulta, nu?
- Da. - Mersi.
- Abia aștept. O să fie tare. - Da.
Eric, putem vorbi puțin?
Avem o problemă la studio.
Frățică! E afară.
Maniacul cu cuțitul.
Doamne, e Dave!
E Dave VFX. I-a luat-o razna tărtăcuța.
Doamne, o să mor pe bune!
Au început deja înjunghierile.
Bietul Dave VFX.
Ce i-ai făcut, Daniel?
Eu? L-am rugat să-și facă treaba.
Dacă Dave l-a ucis pe Bryson?
Dacă Bryson l-a ucis pe Dave, iar ăla e, de fapt, Bryson?
Dave, amice, e în regulă.
Nu auzi voci. Te vedem pe cameră.
Salut!
Știu că e greu în showbiz.
Bine?
Crede-mă că știu.
Lasă jos cuțitul!
Nu e un cuțit, Dan.
E un pix. M-am înjunghiat cu el.
E înfipt în picior și nu pot să-l scot!
Bine.
Mă simt ușurat, dar și tulburat, în același timp.
N-ai putea încerca să-l extragi complet?
- Ce? - E un sfat groaznic.
- Încearcă! Pune... - Dan!
Vreau ceva la schimb, Dan.
Pentru toate sacrificiile făcute.
Bine, amice, ce vrei? Lasă-mă să te ajut!
Vreau să schimbi titlul filmului
în onoarea fiicei mele. În loc de Tecto: Ochiul Furtunii,
Emily: Ochiul Furtunii.
Nu se poate.
Da, am fost toți de acord.
- Ba nu. - O facem.
Tecto.
- Tecto: Ochiul Furtunii. Nu se poate. - Suntem de acord.
- O facem cu siguranță. - Nu!
Sau... Emily: Ochiul lui Emily. Unul din două.
Dave! Ușurel, tigrule.
Nu fac compromisuri pentru titlul meu.
Nu negociez cu tine, Eric!
Dă-mi-l pe Dan! El e șeful.
El mă ține departe de copiii mei pentru Montajul Kumar de rahat!
„Montajul Kumar”?
Daniel Kumar.
Aha! E numele lui...
Cum să refac scena de deschidere în șase ore?
- Ascultă, Eric... - Montajul Kumar?
Eric.
Pot să...
Eric...
Studioul vrea să ne închidă, încercam să...
- Dave? - Eric!
- Dave, ce faci? - Cobor pietrele.
- Vă strivesc pe toți! - Te rog, Eric!
- Cum m-ați strivit voi! - Eric!
Dave, ne-am tras într-o parte și e toată lumea bine.
- Așa că... - Eric.
Studioul vrea să ne scoată. Trebuia să le oferim ceva nou.
- M-ai lucrat pe la spate. - Doar ca să te ajut.
M-ai sabotat de la început, nu-i așa, Dan?
- Tu mi-ai pus șiretul ăla? - Nu.
- M-ai lăsat să deraiez. - O clipă!
Mi-am sacrificat viața pentru filmul tău.
Mi-am scos pixul din picior!
Ura! Bravo, Dave!
Am Leopardul de Aur de la Locarno, Daniel.
Tu ce ai?
Nu știu. Nimic.
Nu ești regizor, Dan.
Ești doar un organizator care uneori face așa. Da?
Te-am văzut când credeai că nu mă uit.
Așa e, aș vrea să regizez într-o zi.
N-ai ști nici să faci un cadru cu afișul filmului Academia de Poliție.
Poate am avut o idee mai bună.
Aha, recunoști!
Te crezi mai bun? Te crezi marele regizor?
Te crezi Spielberg, în puii mei?
Sau Bong Joon-ho?
N-ai creierul meu, Eric.
Nu.
Ăsta...
Ăsta e creierul tău.
Și nu e un creier frumos.
Grozav!
Ești doar un om ranchiunos.
Fiindcă eu fac filme, iar tu ai renunțat la viața ta
și strigi toată ziua: „Tăiem!”
Mulțumesc. Grozav!
Credeam că-i tragi un pumn.
Poftim? Și să renunț la showbiz?
Actualizare. Dave VFX a fugit din platou.
Avem voie să plecăm.
Peter Fairchild a încheiat.
Adam, Whoopi avea mai mult stil.
De ce zici așa?
Nu știu să conduc.
A furat camioneta.
S-a zis cu actul întâi, n-avem ce prezenta.
Am terminat. Da.
Până când voi fi eliberată condiționat, IA va lua avânt
și ne va lua munca, iar noi vom face laba în cabine telefonice.
Nu mai există cabine telefonice, deci o vom face afară.
Vom face laba în aer liber, gratis, în metavers.
- Ce viață! - Dan, faci tu propunerea!
Îmi bag picioarele! Facem filmul fără Eric. Noi trei.
Haide!
Da, bine.
- Ar fi cazul să-ți schimbi tricoul. - Poftim?
JIGODIE
Hai să facem puțină ordine și curățenie!
- Doamne, Dag! - Scuze!
Sun. Sunteți pregătiți?
- Nu, eu nu sunt pregătit. - Nu!
Te descurci. E terenul tău.
Acesta e... sfârșitul actului întâi
și începe aventura. Da?
- Da. - Super!
Ne conectăm.
Bryson?
Salut! Am prins un zbor ca să-l ajut pe Shane cu reabilitarea.
Iar mama și-a făcut o histerectomie. Fructe, șefu'.
Bine, dar avem puțin timp cu Shane.
- Ai putea... - Da.
Voiam să vă explic situația. Iar mama e bine.
Mulțumesc.
Faceți prezentarea și eu vă spun ce zice.
Bine. Shane, înainte să decizi soarta filmului Tecto...
După cum vezi, Eric nu e aici,
dar Dan știe exact cum stă treaba, așa că va prezenta el.
Da. Eric nu e aici.
Dar avea în minte să schimbe tonul filmului.
În actul întâi,
să nu mai predomine groaza, ci uimirea.
Când Tecto cade în Pământ
și își găsește puterile, ar trebui să fie...
Lasă-mă pe mine!
„Vai, Doamne, se cutremură ceva!”
Da. Apoi... își capătă puterea de a produce cutremure.
Filmăm doar anumite scene, în tandem.
Nu va costa mult.
În actul al doilea, scena cu Picamerul Invizibil
poate să meargă, dar pe o notă mai jucăușă.
- Momentul ciocanului! - Momentul ciocanului!
Trebuie să refacem și coloana sonoră.
O muzică nouă poate schimba totul.
Da, așa.
Dar mai repede și mai palpitant.
Cu totul mai bine.
Iar compozitorul primește o sumă fixă.
Deci nu trebuie să plătim în plus.
Refacem montajul la actul trei.
Eliminăm subtextul, să fie cât mai simplu.
Sunt niște amici în spațiu.
Ar fi cel mult nouă zile de refilmări.
O facem cu doar 300.000.
- Atâta tot? - Ascultă...
chiar vreau s-o fac.
Serios.
Tecto poate reprezenta un nou început. Poate avea succesul de odinioară.
Shane încearcă să vorbească.
Scrie ceva. Așteptați, vă rog!
Zice...
că vrea suc de portocale.
Cu sau fără pulpă?
S-a zis cu filmul.
Dan, Pat le cere tuturor să se adune în avanscenă. Anunț mare.
Pare ceva grav.
Sigur că da.
Plutonul de execuție.
Dan, ce-i cu zvonurile astea?
Ce se întâmplă?
Stai, ne scot din scenă? Anulează Tecto?
- Sincer, nu știu. - Nu.
- Spune-mi adevărul! - Păi...
S-a zis cu mine?
S-a zis cu mine, nu? Ca actor.
Salut, băieți!
- Anita, sunt toți? - Da.
- Toată lumea.
Bine.
Salut!
Prieteni, femei, artizani.
Din cauza unor împrejurări din univers,
anul acesta, la Comic-Con, voi anunța
că Tecto va fi scos...
Doamne!
Scuzați-mă!
Cred că e de la pătrunjel.
...că Tecto va fi scos în evidență și promovat
la rangul de superproducție de vară!
Un incident trist a întrerupt filmările la Centurios 2 pe termen nelimitat.
Vai de mine!
Many Man...
un pervers.
- Ce se întâmplă? - Habar n-am, Dag.
Deci vă promovăm la rangul de superproducție!
Tecto e alesul!
Felicitări celui care a realizat asta!
Regizorul nostru genial, maestrul Bouchard!
Să ne futem!
Felicitări noului chip al superproducției de vară, Adam Randolph.
Eu sunt! Vai, Doamne! Chiar se întâmplă!
Drace, da!
Futu-i!
Ajung direct în vârf!
Și dl Peter Fairchild care a acceptat să discutăm
despre o posibilă prelungire a contractului.
Vă iubesc pe toți. Sunteți cea mai tare echipă.
Jos pălăria!
Iar ceilalți actori, cum ar fi...
femeia aia cărei i-am uitat complet numele.
- Quinn. - Nu în ultimul rând,
sunt oameni care lucrează din umbră, despre care nu știe nimeni.
Știm cu toții cât sunt de importanți și de ingenioși.
Da, la tine mă uit, Daniel.
- Mă rog. - Da.
Mă uit la tine pentru că nu-mi amintesc
numele contabilei producției.
- Lydia. - Linda!
- Lydia! - Linda!
Lydia! Linda!
Ce mai contează?
- Bine. - Mâncați, beți,
dar nu vă bucurați!
Ci întoarceți-vă la treabă!
Vă triplăm bugetul.
Altceva? Vă înjumătățim programul.
Începem să vă presăm de-acum.
Mulțumesc.
Hai, echipa Tecto!
Echipa Tecto!
Tecto!
Echipajul Tecto!
Să dea dracu'!
Vai, Doamne!
E incredibil cum țese ițele universul.
Felicitări!
Alegerea a fost între filmul tău și Bărbatul Toxic 2.
Cred că apelul tău a fost cu folos.
„Ne încredem în Shane”, nu-i așa?
Înseamnă că am un regizor nepotrivit pentru noua viziune, nu?
Hai să vedem ce zice omul!
Shane, salut! Eu sunt.
Dag?
De la Juridic. Veste bună.
Nu face nimeni închisoare.
- Vai! Pe bune? - Da.
De fapt, cineva face închisoare.
E vorba...
de tipul de la demolări.
Micul Pat. Da.
Opt ani.
Bietul mititel! Oribil!
Ar trebui să-i trimit un cadou.
Un coș cu brioșe.
Sau o găleată.
O găleată de brioșe.
- Da. - Bine.
Se pare că mi-ai salvat filmul.
Da.
Mă bucur că...
Din păcate, încrederea s-a destrămat irevocabil.
Pot să iert, dar nu pot să uit.
Nu pot continua să lucrăm împreună.
Îți doresc numai bine!
Yorgos?
Dan, îmi pare foarte rău!
Nu.
Asta e...
Bine, mă duc acasă.
Probabil o să beau o bere la duș.
Și o să-mi cresc copilul. Nu simultan.
Succes!
O să fie bine. O să te descurci.
Salut-o pe Anita din partea mea!
Da.
Bună, micuțule!
Da, acum.
Ajung acasă la timp pentru meci.
Da.
Vrei să-ți aduc înghețată?
Bine, micuțule. Ne vedem în jumătate de oră. Pa!
Salut!
Pleci devreme azi?
Pat, am fost concediat.
Da, știu.
A sunat Shane.
I-a plăcut mult prezentarea ta.
Pat, trebuie să plec acasă.
Eric mă urăște.
Maestrul? Normal.
O să vedem cum facem.
Oricum, găsim noi o soluție.
Să-ți spun ceva, Dan.
Din când în când, dar nu prea des,
ai ocazia să pretinzi exact ce vrei.
Șeful meu,
Zeul Universului,
vrea să ieși din mașină.
Deci ce vrei ca s-o faci?
Doamnelor și domnilor,
dl Pat Shannon!
Da! San Diego!
Am o grămadă de derivate!
O să vă spun despre derivate!
Da! În picioare!
Ridicați-vă! Sus!
Da!
Povești!
Aplauze scenariștilor!
Avem cei mai buni scenariști.
Îl avem pe JF Brisenden.
Sky Caesar! Jake Green!
Salve, Ky Brasey?
Îl am pe Garrett Leathey, zis Cobra!
Ce?
Normal că îl avem pe Steve Griffiths!
În topul listei, Dara Thomas!
Are nume de fată, dar e un tip.
Trebuie să vă anunț niște produse derivate.
Știți voi,
trebuie s-o fac, altfel o să mă omoare.
O să mă omoare!
Subtitrarea: Aurelia Costache