SVÄLTANDE DUVOR SUGS IN I SÄDESSILO ROLIGT!!!
Shane är sjuk! Han kan inte prata!
Anita, han tappade rösten!
Comic-Con-uttalandet, Shane kan inte prata.
Jag flippar ut, Anita!
Stackars Shane är sjuk.
Så Shane kan inte prata, och jag måste ta Comic-Con.
Stora tillkännagivanden.
Jag ska stå på scen och måste vara lugn.
För kontexten, här är mitt tidigare framträdande från 2017.
Ja!
San Diego, ja!
Nu tillkännager vi lite filmer!
Historier!
Det lät bra, där och då.
Historier!
Jag behöver det här.
En stylist, en hårklippning
och nån med en defibrillator på standby.
- Okej? Sätt fart! - Nu blev det jävligt verkligt.
Anita, en uppgift till dig.
Var är det, var är det?
Var är det? Där. Kan du titta på mitt tal?
Shanes utkast. Jag hinner inte gå igenom.
Det måste låta som mitt tal.
Klarar du det?
Ja. Vad gör jag annars med min litteraturexamen?
Vilken jävla ängel. Tackar.
Vi släpper stora bomber!
TECTO INSTÄLLD?
Okej, så
hur kan jag inte bli superexalterad?
Jag är taggad på era idéer. Taggad!
Farbror Pat har faser att meddela. Det är dags för innehåll!
Ja!
Det där, att slå i luften, det får inte hända.
Låt innehållet börja!
Ja!
Okej. Peters sista dag. En stor och sorglig dag. Okej?
Glad dödsdag.
- Du är sen. - Ja.
Hur mår Peter? Vi få vara försiktiga.
Det kan bli konfronterande.
Morrn, mina favoriter. Hur mår ni idag?
- Vad? - Bra. Så att ni vet.
Jag väntar ett väldigt viktigt samtal
om en annan franchise, så...
- Vilken franchise? - Saudiska pengar.
Bryan Singer är inblandad.
Jag söker rollen som den tidsresande faraon,
som de säger är den bästa.
Så vem vet?
Lycka till.
Bryan Singer är oschyst.
Det är Peters sista dag, vilket är sorgligt. Buhu. Han är borta.
Men min artikel kommer ut snart.
Om mode. Som GQ: s modemedvetna män.
Coolt. Stickade tröjor och urbant förfall.
Mysigt men viktigt.
Mitt team sa att det här kan ta mig till nästa nivå, över kanten.
Jag går äntligen över till A-listan.
När jag går över, gör jag det rejält.
- Eller va? Här. - Ja?
Så på tre, på gå.
- Ett, två, tre! - Gå.
Ja. Vi ses.
- Hej. - Hej.
GQ-artikeln släpps idag.
Dan, Dave VFX vill ha ledigt.
Mina händer blir till klor av datorn.
Jävlar. Du blir ett VFX-monster.
Franken-Dave!
Som...
Jag kan nog ge dig ledigt idag.
- Tack. - Okej.
Det finns en armenisk Reddit-tråd om bron.
Jag använde Google Translate.
- Jag kan hamna i finkan. - Ingen hamnar i finkan.
Sen såg jag en dokumentär. I Armeniens tuffaste fängelser.
Det verkar jäkligt tufft där. En riktig tankeställare.
Skrämmande. Borde nog inte ha tittat.
Kolla här.
Centurios 2 nödomskrivningar.
Ett hundra författare.
Jag har nog aldrig sett så många axelväskor.
Dan, Dag, får jag ge er panik, avskilt?
Tecto är inställd.
- Tecto är inställd. - Ursäkta?
Shanes Comic-Con-tal. "Tecto inställd", tre frågetecken.
Så han ställer bara in den? Är filmen inställd?
Jag vet inte, Dan.
Ja. Kanske.
- För helvete. - Om det nu blir så,
- hamnar jag i producentfängelse. - Bokstavligt.
Riktigt, fysiskt, armeniskt fängelse.
Där får du tre mål per dag och gymmedlemskap.
Men knivhuggen. Man blir nog inte knivhuggen
- i producentfinkan. - Okej.
Vi får honom att ändra sig.
Bra. Hur då?
Vi pitchar direkt till Shane. Helt ny riktning.
Ny ton, istället för mörk och allvarlig
är den ljus och kul. Som originalserierna.
- Vad är det här? - Bara klotter.
Teoretiskt, hur jag skulle göra filmen om Eric inte var här.
- Och jag var... - "Kumar Cut."
Ku... Ingen säger så. Gör de?
Men kolla här.
Vi klipper om första akten med mina idéer och gör nya bildmanus till musik.
Det krävs mer än en Kumar-klippning.
Ja, Anita, men det är ju ambitiöst.
Okej?
Hör på. En svår plan för att rädda filmen.
Vi klipper om första akten som den bör vara.
Ja, okej. Men vi behöver Eric.
Utan regissör ser det här bara jävligt kaotiskt ut.
Okej. Jag pratar med Eric och får med honom. Lugnt så?
- Ja, okej. - Kan du hämta Dave VFX?
- Rökrutan. - Rökrutan. Dave? Dave!
- Hej! - Vad är det, Dan?
- Jag har skärmpaus. - Oroa dig inte.
- Men den där ledigheten? - Ja?
Den är inställd för du behöver animera nya bildmanus.
Ja? På tolv timmar.
- Mindre. - Fyra timmar.
- Mer. - Du har åtta timmar.
- Lite mindre. - Hur många?
- Ungefär sex timmar. - Bra. Jag tror på dig, Dave.
David Payne. The Payne Brain!
Jag har ont i hjärnan.
Hans torra humor.
Okej, iväg med dig. Sex timmar.
Dave är en slav.
Men Dave är min favoritslav.
Gör inte så där.
- Okej. - Nej.
Jag ska fixa till ett samtal med Shane.
Okej.
Vi räddar filmen och fokuserar sen på mig, därför att
de använder hinkar i armeniska fängelser.
De använder hinksystemet ännu.
De skiter i hinkar.
Jag får skita i en hink.
Rostiga, gemensamma hinkar.
Eric. Sir, jag måste prata med dig om en sak.
Till sist miste jag alla.
- Hela teamet. - Vadå?
Även catering. Min gröt i morse.
- Aggressivt kall. - Catering älskar dig. Det gör vi alla.
Kan vi bara prata om nåt jag...
- Oj. - Jösses.
- Ett skosnöre. - Jag hörde om det.
De används ibland för att smaksätta istället för lagerblad. Ja.
- Ska jag? - Tack.
Ja.
Jag har en känsla av att saker sker bakom min rygg.
Va? Nej.
Nej, nej.
Det var bara en tuff vecka. Okej?
Mina agenter vill diskutera min karriär efter Tecto.
Och jag vill påstå att min karriär
blir en hög med skit då.
Nej.
Aldrig. Eric...
Det är därför jag pressar dig.
Om Tecto misslyckas har jag noll på bankkontot.
Och än värre...
Jag är ett skämt.
Som förut.
The Cheeseman of Dusseldorf. Jag kan inte återvända.
Jag dör hellre.
Nej.
Du...
...är ju en stor regissör? Det sitter i din benmärg.
Alla står bakom din film helt.
Jag får det att hända.
Jag stöttar dig.
Extra honung. Inga skosnören.
Tack, Dan.
Sa du att du klipper om filmen bakom hans rygg?
- Inte än. - Tänkte väl det.
SCEN B
Så nu tar vi oss till jordens mitt.
Innesluten inspelningsplats. Mysig. Som ett fängelse.
Vi klipper om första akten och har nya bildmanus.
Vi kör detta från DIT-bilen. Eric vet inget ännu.
"Kumar Cut", eller så.
Okej. Vi ljuger för Eric igen.
Det börjar bli en vana.
Ursäkta, Pinocchio.
Blev assistenten en riktig pojke nu?
Gör det bara, Jaz. Tack.
Ursäkta. Ja.
Okej, alla samlas här.
En stor dag, och en dyster dag för Peter. För oss alla.
- Eyes död. - Äntligen lite skådespeleri.
En stor saftig dödsscen.
Dödlighet, mums!
Vi får Peters huvud att explodera. Okej?
Jaz, snälla.
Där är det.
Där är mitt huvud.
Se på det. Så verklighetstroget.
Peter, får jag stoppa in fingret och känna?
- Oj, riktiga tänder? - Såklart.
- Kom igen. Låt mig hålla det. - Var försiktig.
Kapillärer.
Så hemskt.
Stackars fru som vaknar bredvid det.
Eye tar av sig hjälmen.
Peter, var så vänlig,
härma maskens min och se på bollen, tack.
Lite till.
Mer, mer.
Ja. Nej, mindre. Mindre.
Nej, mycket... mindre.
- Som... - Nej, Daniel, visa. Han ser inte.
- Så här... - Ah.
Det måste vara väldigt exakt.
- Nej, jag ser inte. - Inte bra.
Det är så här.
- Ja. Lite mer. - Så där.
Ja. Mer. Nej, nej.
Nej, mindre.
- Ledsen. Det är inte som dockan. - Jag är en jävla skådis!
En utbildad skådis från Royal Shakespeare Company!
Ni klär mig i en jävla japansk morgonrock
och jag ska grimasera mot en boll!
Ögonlinjen är viktig.
Det här är den sämsta produktionen under hela min karriär!
Och tro mig, det har funnits chockerande saker.
Fat Janitor för att nämna en.
Javisst, skratta åt det.
Gör det! Det gjorde ingen annan.
- Jag. - Nu räcker det.
Klar. Ni skannade mig. Fixa det i efterproduktionen.
Peter Fairchild är klar, alla.
- Tal! - Alla får avslutningspresenter.
Jaz! De finns i olika storlekar.
Varsågoda. Det står "idiot" på dem.
Och på baksidan: "Detta är en rimlig uppskattning
av min förmåga, och inget internt vänskämt."
- Vad händer? - Fräckt.
Så fan ta er alla.
Adjö, jävligt skönt att slippa er.
Ursäkta. Rapport om en säkerhetsincident.
Herregud.
De ber oss stanna där vi är. En man med snickarkniv.
- Jävlar. - Vad? Släpp ut mig.
Jag blev klar nu.
Är vi inlåsta? Är jag i fängelse, redan?
Herregud.
GQ-artikeln är ute nu.
Allihop, titta här.
Kolla. Kolla in det här.
Kan du säga åt galningen att vi har fem scener till?
- Okej, alla. Det är inte... - Fan.
Inte första incidenten, va?
Minns ni Suzie?
Resekoordinatorn som gick bärsärk
och tände eld på sminktältet.
Ta det lugnt. Vi är ute om 20 minuter.
Suzie? Goth-tjejen?
Det var Donna. Spetsade en med belysningsställ.
Herregud.
Undrar vem galningen är.
Ska vi ha ett lotteri, på skoj?
Bryson. Det är nog Bryson.
Jag inser det.
För han är antingen det bedårande barnbarnet eller den sista du ser.
Möjligen båda.
Om det är Bryson, är vi redan döda.
Alla här.
Sanna mina ord.
Jag måste ta av den.
Får jag din tröja, Dag?
- Tack. - Nån som har vatten?
Skådespelaren är törstig av allt påtvingat skrikande.
Ni är hemska jävlar, allihop.
Närma er försiktigt. Personen kan vara beväpnad.
Peter Fairchild.
Bryan. Mr Singer. Sir. Hej.
Okej. Och den andra rollen, då?
Den tillförlitliga butlern?
Jag förstår.
En uppdatering om inledningen.
De ska följa mina anteckningar exakt.
Om Dave VFX måste jobba snabbare, ge honom en munk,
spela techno högt.
En hink per 30 intagna.
Och det är relativt många för regionen.
Ja, Armenien är en hinkrik miljö.
Vi hinner inte oroa oss för att du ska ruttna i fängelse.
Förstått. Pratar för mycket.
Min vackra mun kommer ge mig många problem.
Dan. Jag...
Jag smög åt mig tid med Shane.
- Pratat med Eric? - Jag förbereder mig.
Nu, Daniel. Det måste ske nu.
Dan. Du har väl sett artikeln, va?
- Modeartikeln med mig? - Inte än.
- Den är riktigt bra.
- Så bra. Utmärkt. Det blir kul. - En fråga.
Ser tröjan för lång ut?
Inte som en klänning, väl?
Nej, den...
- Den är okej. - Bara en lång tröja.
- Den ser bra ut. - För nån
på Twitter sa att jag såg ut som en hospicesköterska.
- Det ser jag inte. - Ja.
Då gjorde den andra personen en: "Vem bar den bäst?"
Med en bild på mig och en på Whoopi Goldberg.
Kompis, jag tror att du vinner. Lätt.
För Whoopi ser töntig ut.
Det tyckte jag med.
Jag borde ju vara stolt?
- Javisst. - Jag kan göra om det.
Ha en som är längre, och högre stövlar med... Oj.
Ridstövlar. Det vore kanon.
- Ja. - Jag gör en Chalamet.
Ja, det är Chala-mazing.
Jag är inget skämt, Dan.
- Nej. - Jag är inte poängen i ett skämt.
- Nej. - Jag går framåt. Jag är där.
Jag vet var jag är och kan känna... att det kommer.
Ja, och på Oscar-utdelningen får du följa med mig.
- Jag menar allvar. - Okej.
- Ja. - Ja.
Tecto tar mig väl dit?
- Ja. - Tack.
- Jag längtar. Det blir bra. - Ja.
Eric, kan vi prata?
En kris med filmbolaget.
Jävlar! Han är där ute.
Den knivviftande galningen!
Åh, det är Dave.
Dave VFX blev koko i bollen.
Herregud, jag kommer ju att dö.
Huggen kommer tidigare.
Stackars Dave VFX.
Vad gjorde du med honom, Daniel?
Jag? Jag bad honom att göra sitt jobb.
Och om Dave har dödat Bryson?
Tänk om Bryson dödade Dave, och bär Dave nu?
Dave, kompis. Ingen fara.
Du hör inte röster. Och vi ser dig i bild.
Hej. Ja.
Jag vet att branschen kan vara jobbig.
Okej?
Tro mig, jag vet det.
Lägg bara ner kniven.
Det är ingen kniv, Dan.
Det är en penna. Jag högg mig med den.
Nu sitter den fast i benet, och jag får inte ut den!
Okej.
Det är både lugnande och samtidigt oroande.
Kanske köra igenom den helt?
- Va? - Vilket uselt råd.
- Försök! Kör... - Dan.
Jag vill få nåt tillbaka, Dan.
För alla mina uppoffringar.
Okej, vad vill du ha? Jag hjälper dig.
Jag vill att ni ändrar titeln
för att hedra min dotter. Istället för Tecto: Eye of the Storm,
Emily: Eye of the Storm.
Nej, nej.
Ja, vi är nog överens.
- Nej, nej. - Vi gör det.
Tecto.
- Tecto: Eye of the Storm. Så nej. - Ja, vi är ense.
- Vi gör så. - Nej.
Eller... Eller Emily: Eye of the Emily. Nåt av dem.
Nej, nej. Dave! Ta det lugnt nu.
Jag kompromissar inte med min titel för någon.
Jag förhandlar inte med dig, Eric.
Ge mig Dan. Han är ansvarig.
Han håller mig borta från mina barn för den jävla Kumar Cut!
Kumar Cut?
Daniel Kumar.
Jaha. Hans efter...
Hur skulle jag kunna göra om öppningsakten på sex timmar?
- Eric... - Kumar Cut?
Eric.
Får jag...
Eric.
Eric. Bolaget ställer in filmen så jag...
- Dave. Dave? - Eric.
- Dave, vad gör du? - Jag sänker ner stenarna.
- Och krossar er! - Eric, snälla!
- Som ni krossat mig! - Eric.
Dave, vi har klivit åt sidan och alla är okej.
- Så... - Eric.
Bolaget ställer in filmen. Vi fick erbjuda annat.
- Du gick bakom min rygg. - För att hjälpa.
Du har saboterat för mig hela tiden, va, Dan?
- Var skosnöret du? - Nej.
- Du lät mig köra av rälsen. - Vänta.
Jag har offrat mitt liv för din film.
Jag fick ut pennan ur benet nu!
Jippi! Bra gjort, Dave!
Jag fick Guldleoparden, Daniel.
Vad har du?
Jag vet inte. Inget.
Du är ingen regissör, Dan.
Du är bara en schemaläggare som ibland gör så här. Ja?
När du trodde att jag inte såg.
Visst. Jag vill regissera en dag.
Du skulle inte veta hur man ramar in en affisch för Polisskolan.
Eller så hade jag en bättre idé.
Aha, sanningen! Ja.
Tror du att du är bättre? Du tror du är nån, va?
Är du Spielberg kanske?
Eller jävla Bong Joon-ho!
Du har inte min hjärna.
Nej.
Det här...
Det här är din hjärna.
Det är ingen bra hjärna.
Toppen.
Du är bara en bitter man.
För jag gör filmer och du offrade ditt liv
för att stå där och ropa: "Bryt!"
Tack. Jättebra.
Jag trodde du skulle slå honom.
Va? Och sluta med showbusiness?
Uppdatering. Dave VFX har flytt scenen nu.
Vi... Vi kan gå härifrån.
Och Peter Fairchild är klar.
Adam, Whoopi bar den bäst.
Varför säger du så?
Jag vet inte hur man kör.
Han stal DIT-bilen.
Din nya inledning. Inget att pitcha.
Det är över nu. Ja.
För när jag blir villkorlig frigiven har AI tagit över
och tagit jobben så alla runkar av folk i telefonkiosker.
Det finns inga telefonkiosker längre, så vi gör det öppet.
Vi runkar av helt öppet och gratis i metaversum.
- Vilket liv. - Dan, du pitchar nu.
Vad fan. Vi gör det utan Eric. Bara vi tre.
Kom igen.
Ja.
- Men byt t-shirt först, kanske? - Va?
IDIOT
Nu städar vi, och fixar till lite här.
- Herregud, Dag. - Förlåt.
Jag ringer. Okej, är alla redo?
- Nej, inte jag. - Nej, nej.
Du fixar det. Det här är din grej.
Det är ditt... Slutet på första akten,
och äventyret börjar. Okej?
- Ja. - Bra.
Jag ansluter nu.
Bryson?
Hej, jag tog ett flyg för att hjälpa Shanes återhämta sig.
Och mamma gjorde en hysterektomi. Din frukt, sir.
Bra. Men vi har fått tid med Shane nu.
- Så om du kan... - Ja.
Jag broderade ut lite. Mamma mår bra.
Tack för frågan.
Börja pitchen nu, så får ni hans respons.
Bra, Shane. Innan du beslutar om Tectos framtid,
som du ser är inte Eric här,
men Dan har full koll och leder det här nu.
Ja, hej. Eric är inte här.
Men han tänkte sig en ny ton.
Som i akt ett,
att inte göra skräck, utan förundran.
Så när Tecto faller till jorden
och upptäcker sina krafter, så kan han vara som...
Låt mig göra det.
"Herregud, det är nåt som skakar."
Ja. Och sen får han sina jordbävningskrafter.
Riktade omtagningar, tandemenhet.
Inte dyrt alls.
Ja. Och i akt två, osynliga tryckluftsborren
kan funka. Vi får bara leka mer med den.
- Så det är borrdags. - Dags att borra.
Ja. Vi gör om filmmusiken,
för ny filmmusik förändrar allt.
Ja, precis så där.
Fast snabbare och mer spännande.
Och mycket bättre.
- Kompositören är kontrakterad. - Jaha.
Inga extra medel behövs.
Vi klipper om tredje akten.
Tar bort undermeningar och gör det enkelt.
En kompisfilm i rymden.
Nio dagars omtagningar, max.
Vi gör den för 300 000.
- Är det allt? - Hör på, jag...
Jag tror verkligen på det här.
Det gör jag.
Tecto kan bli en ny början. Franchisen återställs till det den var.
Shane försöker prata.
Han skriver nåt. Vänta lite.
Jaha. Han säger...
Han säger...
...att han vill ha apelsinjuice.
Med eller utan fruktkött, sir?
Showen är visst slut.
Dan, Pat vill samla er för ett stort tillkännagivande.
Det låter allvarligt.
Absolut.
Dags för exekutionsplutonen.
Dan. Vad är det för rykten?
Vad händer?
Ställs den in? Är Tecto inställd?
- Jag vet faktiskt inte. - Nej.
- Säg sanningen. - Jag...
Är jag färdig?
Är jag färdig som skådespelare?
Hej, allihop.
- Anita, är alla här? - Ja.
- Alla.
Okej.
Hej.
Vänner, kvinnor, hantverkare.
På grund av omständigheter nån annanstans i universum
ska jag på årets Comic-Con meddela
att Tecto ska dras...
Herregud.
Ursäkta.
Det är persilja eller nåt.
...att Tecto ska flyttas fram
och bli tältpinne och släppas på sommaren.
En olycklig incident på Centurios 2 avbryter produktionen på obestämd tid.
Herregud.
Many Man...
...är pervers.
- Vad händer? - Ingen aning, Dag.
Vi befordrar er till sommartältpinne!
Tecto har blivit utvald!
Grattis till mannen som fick allt att hända.
Geniet! Vår regissör, mäster Bouchard.
Nu knullar vi!
Och grattis, vårt nya ansikte i sommar, Adam Randolph.
Det är jag! Herregud! Det händer!
För fan!
Jag går framåt så hårt nu!
Och mr Peter Fairchild, som har gått med på diskussioner,
eventuellt en kontraktsförlängning?
Jag älskar er alla. Ni är det bästa teamet nånsin.
Stil. Så stilfullt.
Och till alla skådisar, hon...
Kvinnan vars namn jag inte minns nu.
- Quinn. - Till sist.
Det finns folk i skuggorna som aldrig får se sina namn i ljuset.
Vi alla vet hur viktiga och briljanta de är.
Jag tittar på dig, Daniel.
- Ja. - Ja.
Jag tittar för jag kommer inte ihåg
namnet på vår produktionsrevisor.
- Lydia. - Linda.
- Lydia. - Linda!
Lydia! Linda.
Vilket som.
- Okej. - Ät, drick.
Men var inte glada.
Återvänd istället till er arbetsplats.
Vi tredubblar budgeten.
Vad mer? Vi halverar era scheman.
Pressen börjar nu.
Tack. Okej.
Kom igen, Tecto- teamet!
Tecto- teamet! Vi...
Tecto!
Tecto- teamet!
Vad i helvete?
Herregud!
Otroligt hur universum funkar, eller hur?
Grattis.
Det stod mellan er och Toxic Man 2 om vilken film som blev tältpinne.
Ditt samtal gav resultat.
"Vi tror på Shane", eller hur?
Det betyder väl att jag har en regissör som inte passar den nya visionen nu?
Vi får se vad han säger.
Shane. Det är jag.
Dag?
Från juristerna. Bra nyheter.
Ingen hamnar i fängelse.
- Herregud. Verkligen? - Ja.
Jo, nån åker i fängelse.
Men det blir...
Det blir sprängaren.
Tiny Pat. Ja.
Åtta år.
Stackars liten. Så hemskt.
Jag borde skicka en gåva av nåt slag.
En muffinskorg.
Eller en hink.
En muffinshink.
- Ja. - Okej.
Det verkar som om du räddat min film.
Ja.
Jag är bara glad att...
Tyvärr är förtroendet oåterkalleligt förbrukat.
Jag kan förlåta, men inte glömma.
Jag kan inte fortsätta jobba med dig.
Jag önskar dig allt gott.
Yorgos?
Dan, jag är verkligen ledsen.
Nä.
Tja...
Då åker jag hem nu.
Tar en öl i duschen.
Uppfostrar min son. Inte samtidigt.
Lycka till.
Det blir jättebra. Du kommer att vara bra.
Hälsa Anita från mig.
Ja.
Hej, kompis.
Ja, nu.
Jag är hemma i tid till matchen.
Ja.
Ska jag köpa glass?
Okej, kompis. Ja. Vi ses om en halvtimme. Hej då.
Hej.
Sticker du tidigt?
Pat, jag fick sparken.
Jag vet det.
Shane ringde precis.
Han blev tagen av din pitch.
Jaha.
Pat, jag måste åka hem nu.
Eric hatar mig.
Vem då, maestro? Visst.
Vi får se hur det blir.
Oavsett får vi nåt att fungera.
Jag ska berätta nåt.
Då och då, inte ofta,
får man be om precis det man önskar.
Min chef,
universums gud,
vill att du ska kliva ur bilen.
Så vad krävs för det?
Mina damer och herrar,
mr Pat Shannon!
Ja! San Diego, ja!
Jag har faser. Jag har många faser.
Jag ska berätta allt om faser.
Ja! Res er upp!
Res er upp!
Ja!
Historier!
En applåd för författarna.
Vi har de bästa författarna.
Vi har JF Brisenden.
Sky Caesar! Jake Green!
Läget, Ky Brasey?
Jag har Cobra, Garrett Leathey!
Va?
Vi har ju Steve Griffiths!
Min favorit, Dara Thomas.
Det är ett flicknamn och han är en kille!
Herregud. Okej, jag har faser att meddela.
Men ni vet,
jag måste annars dödar det mig, eller hur?
Det kommer att döda mig!
Undertexter: Marie Åkerlund