NEW YORK
Jeg hedder Gala Scott.
Og nej, jeg er ikke en narkobarons lækre elskerinde
eller en erhvervsslyngels stripperkæreste.
Indtil i går var mit liv perfekt. Det troede jeg i hvert fald.
Ja, der var da nogle advarselslamper. En af dem var min mand.
Hvis ikke han var så besværlig,
ville jeg nu være ude at feste i stedet for at tape penge fast til min krop.
FOR TO DAGE SIDEN
- Jeg ligner gardinerne. - Jeg troede, du allerede havde en kjole.
Ja, jeg havde bestilt en. Jeg modtog den her.
Jeg har midtvejskrise i forvejen. Skulle jeg så mase min røv ned i kunstlæder?
Det her er ikke en midtvejskrise. Ring, når du snubler over dine brystvorter.
Ja.
Se lige. Hvordan har Kate det?
Godt. Hun...
Siden hun tog af sted til skolen, har vi ikke talt så meget,
men hun støtter mig vildt meget, og det her er faktisk hendes idé.
Dejligt. I det mindste er du på talefod med dit barn.
Mit blokerede mig på alle sociale medier, fordi jeg bruger for mange emojier.
Det gør du også.
Jeg fatter ikke, at du ikke kommer i aften.
Jeg har skrevet med en fyr i en måned.
Vi skal mødes i aften. Her er Roberto.
- Han hedder Ronaldo. - Ja, Ronaldo.
Må jeg prøve de her?
Kan du tænke dig, at hendes mor knuste druer i Napa,
og at hun nu i aften åbner sin egen vinbutik?
- Det er den femte, du siger det til. - Ja, jeg er så stolt.
- Kom så. - Det var mit.
Okay. Alt er klar.
Maden bliver leveret kl. 19.
Alle inviterede har svaret, og jeg har hentet dit jakkesæt fra rens.
- Tak. - Det grønne, jeg godt kan lide.
- Og jeg fandt en kjole! - Godt.
- Hvad kostede kjolen så? - Det ved jeg ikke. Jeg købte tre.
Du kan kun have én på ad gangen.
Ja, men i næste uge er der velgørenhedsarrangement,
så der tager jeg en af dem på.
Ja, okay.
Jeg må ringe til udlejeren. Han indtalte en besked.
- Nej, det har jeg gjort. - Okay.
Hvad med mailen fra belysningsfirmaet? Havde de ikke fået deres depositum?
- Der er styr på det. - Ja?
- Jeg har ordnet det. - Okay.
Jeg er glad for, at du nåede hjem.
Det bliver perfekt, fordi du er perfekt.
- Du er min yndlingsforretningsmand. - Jeg tog mig bare af beregningerne.
- Du klarede alt det andet. - Ja, det er rigtigt.
Pokkers.
Jeg glemte noget på kontoret. Jeg må tilbage efter det.
Hvad? Nej, nej. Lige nu?
Ja, beklager. Jeg sætter dig af derhjemme og er ved festen klokken...
- Omkring 20.15? - Nej, skat.
- Vi skal hjem og gøre os klar. - Kl. 20.15. Det lover jeg.
Jeg lover det.
Okay.
Lad mig høre din ærlige mening.
Det er så smukt, at jeg får lyst til både at græde og drikke mig fuld.
Jeg har arbejdet på det konstant, siden Kate tog på kostskole. Det skal gå godt.
Skatter, jeg kender ingen, der ved mere om vin, end du gør.
Tænk ikke på pressen.
Sørg for, at de bliver fulde. Så skal de nok skamrose dig.
God pointe.
Jeg ved ikke, hvor Fred bliver af. Han burde være her nu.
Han er nok på vej.
Drik du bare videre.
Din mand er da sent på den.
Det ville jo ikke være New York, hvis der ikke var trafik.
Kender jeg jer? Er I Freds venner?
Vi skal mødes med Fred for at hente det, han skylder os. Har han ikke sagt det?
I er fra cateringfirmaet. Undskyld. Jeg troede, Fred havde ordnet det.
Jeg skriver en check. Hvor meget skylder jeg?
Femten millioner dollar.
I laver sjov, ikke?
Vi laver aldrig sjov med penge.
Fred lånte de penge af vores chef. Han må have brugt dem på det her sted.
- Så nu er vi partnere. - Det er for resten rigtig flot.
Stedet her har ikke kostet i nærheden af 15 millioner dollar.
Ja. Hvem ved, hvad han har brugt alle pengene på?
Sagen er, som du jo kan se...
...at Fred ikke er her.
Jeg ved ikke, hvad I snakker om, så jeg henter bare... Vagt.
Det er ikke en god idé.
Du har 24 timer.
Får vi ikke pengene, må vi besøge din datter, Kate, på Rhode Island.
Og bagefter din mor på plejehjemmet.
Du ser dem ikke igen.
Så det er op til dig.
Fred?
Fred.
Gudskelov.
Der var to mænd i vinbutikken,
der sagde, at du skyldte dem 15 millioner dollar. En syg joke.
- Det er ikke en joke. - Hvor skal du hen med den?
- Hvad laver du? Fred! - Jeg har ikke tid til at tale om det nu.
Har du ikke tid?
- Hvad fanden sker der? - Hvis jeg ikke går lige nu, dør jeg.
- Hvad? Fred, du må ikke bare gå. - Jeg bliver nødt til det.
- Du må ordne det her. - Jeg må...
- Sig, du ordner det. - Det skal jeg nok!
Jeg ordner det hele. Stol på mig, ikke?
Du er ikke i sikkerhed sammen med mig. Hent Kate og din mor. Forlad New York.
Jeg finder jer.
Fred.
Fred!
Hej. Jeg vil gerne hæve en del af min opsparing.
Beklager, fru Scott, men der er overtræk på Deres konto.
Alle Deres konti og kort er blevet annulleret.
Det er en bryllupsgave, så den er faktisk uvurderlig.
Måske. Men den er falsk.
Hvad?
Jeg vil give Dem 50.000 for de smykker,
og jeg kan give Dem 5000 oveni for ringen.
Hej, det er Kate.
Jeg kan ikke tale lige nu, så jeg ringer tilbage senere.
Hej, skat, det er mor.
Jeg er på vej ud for at hente dig.
Overraskelse! Tøsetur. Vi ses snart.
Åh nej.
- Har du tramadol? Diazepam? - Nej.
Du må grave dybere i lommerne, for der er stor efterspørgsel på det her.
Seriøst. Alle vil have.
Jeg har Xanax.
Nu kan vi tale om det.
Lad os komme til sagen! Kom så. Okay.
- Mor, hvad laver du? - Jeg taler med en ven fra spanskgruppen.
- Ikke? Farvel. - Farvel.
- Jeg underviser jo i spansk. - Sælger du piller?
Nej, min skat. De er alle sammen lovlige.
Nogen skal jo muntre de stakkels mennesker op. Som du kan se.
Det taler vi om senere. Kom.
Men hvad laver du her? Er det søndag i dag?
Nej, mor. Vi talte i telefon sammen tidligere.
Jeg sagde, at jeg kom. Kan du ikke huske det?
- Næsten. - Bare glem det.
Jeg kom, fordi vi skal ud på en tur!
- Det er godt. - Lad os pakke din kuffert.
Min kuffert?
Hvor var det, vi skulle hen?
Det er en tøsetur. Du siger altid, at det er som et fængsel.
Hvis din dumme mand er med, vil jeg ikke.
Skal de billeder med?
Ja. Jeg vil ikke glemme, hvor smuk jeg var.
Din mor var den kønneste pige i La Muga.
La Muga? Det er en lille by, ikke?
Men meget smuk.
Jamen der kommer ikke mange mennesker.
Det er der ikke behov for.
Det hus i Spanien var jeres, ikke?
Jo. Halvdelen af huset er mit, og den anden halvdel er min søsters.
Der skal vi hen.
Til La Muga?
Du fortæller altid historier om din hjemby og om far.
Du har altid sagt, at du gerne ville tilbage dertil.
Har jeg sagt det?
Ja, selvfølgelig.
Det kan du bare ikke huske nu.
Det bliver skønt at genfinde vores rødder.
"Genfinde," siger hun.
- Bare nogle dage. - Jeg skal ikke ud at flyve.
Jeg er bange for at styrte ned.
Hvis du vil have mig om bord på et fly, må du drikke mig fuld først.
Det har vi ikke tid til.
Du måtte ikke ryge som 14-årig, men du gjorde det i smug.
Troede du, du narrede mig?
Okay. En enkelt drink i flyet. Kun en.
Tre og et shot.
To og et shot.
- Okay. - Kom nu, mor. Vi har travlt.
Hvad laver vi her?
Det har jeg sagt, mor. Det er her, Kate går i skole.
Kate!
Er det ikke din mor?
- Mor? - Kate! Hej!
Hej, fru Scott!
Maggie. Hvor er det godt at se dig.
- Du er håbløs til at lyve. - Klap i, mor.
- Hun kan vist ikke lide mig. - Selvfølgelig kan hun det.
- Vi ses i aften, ikke? - Okay.
Er du ikke glad for, at din datter har en kæreste?
Jo, jeg er bare ikke glad for, at det er Maggie.
- Hvad laver du her? - Hører du nu heller ikke mine beskeder?
- Hold op, mor. - Det er en overraskelse. Tøsetur!
Spørg mig ikke. Det er din mors idé.
Hvad går det ud på?
Din mormor vil på tur og vise os sin hjemby, hvor hun voksede op.
Det vil hun gerne med sin datter og sit yndlingsbarnebarn.
Hendes eneste barnebarn. Kan det ikke vente?
- Nej. - Hvorfor ikke?
Fordi mormor er syg. Hendes demens er i forværring.
Mor, hun ligner sig selv.
Nej, hun har fået det værre. Det sagde lægen.
Hvor meget værre?
Hvis vi ikke tager på tur nu...
...kan det være for sent. Så ja, det er hendes sidste ønske.
Fred, vi tager til min mors hjemby i Spanien.
Jeg har ringet hundrede gange. Sig, du er uskadt.
Denne vej, frue.
Træd igennem, tak.
Godt.
- Vil De træde frem? - Kom nu, pus.
Kom igennem, frue.
Træd igennem, tak.
BOSTON - SPANIEN
Mormor, vil du have en pude?
Næh.
Jeg kan komme med et tæppe. Hvad du end mangler.
Tak, min skat. Jeg er okay.
Men ellers siger du bare til.
Og jeg elsker dig højt. Det ved du godt, ikke?
- Jo, jo. - Okay.
Din datter opfører sig underligt.
Få sovet, mor.
Ja, hvis hun holdt op med at glo på mig. Hun gør mig nervøs.
Hvad er der med jer to i dag? I er så mærkelige.
Der er ikke noget. Vi er bare nervøse for rejsen.
Ja.
Du er dagens helt.
Du er vel nok smuk.
En til, mor?
Mor, lad hende nu være.
Det er bare en drink. Ændrer det noget? Skal hun ikke være glad?
Tak.
Tro mig, Gala. Du og Kate er det vigtigste i mit liv.
Har jeg nogensinde svigtet dig? Jeg lovede at gøre dig lykkelig, og det gør jeg.
Vi er nu nået frem til vores destination.
Velkommen til Barcelona.
Vi håber, De har nydt turen. Hav en god dag.
Min telefon virker ikke.
Du overlever nok et øjeblik uden din telefon.
Finder I ikke noget at spise, mens jeg lejer en bil?
God idé. Jeg er så tørstig.
Nej, noget at spise. Ingen whisky!
Helt ærligt. Det er ikke mig, der skal køre.
Kom, min ven.
Skriv under her, her og her.
Jeg skal bruge et kreditkort til depositummet, og så er lejen på plads.
- Kort? - Ja.
Kreditkort.
Ja.
Tak.
Det virker ikke. Har De et andet?
Ja, selvfølgelig.
Nej.
De virker ikke.
Men jeg har kontanter.
Nej. Jeg beklager,
men vi tager ikke imod kontanter. Sådan er reglerne.
Okay.
Manuel.
- Manuel? Ja. - Ja, Manuel. Det er mig.
Manu.
Du meget god.
Sød.
Og flot.
Du arbejder sikkert meget, men din boss betaler dårlig løn.
Desværre. Nej.
Undskyld! Det her lyder måske mærkeligt, men...
Okay. Sådan fungerer det.
Sig, det er for sjov.
Kommer I eller ej?
Kom nu.
Er det en lejebil? Man burde få penge for at køre i den.
- Undskyld! - Du kører forfærdeligt!
- Mor, den har manuelt gear. - Jeg egner mig bedre til automatgear.
VELKOMMEN TIL GIRONA
Hvad laver du? Hvem taler du med?
Jeg skriver bare til far, at vi er her.
Men dataroaming er jo ikke slået til.
Jeg slog det til i lufthavnen. Det er fint.
Du er afhængig af den telefon. Hvad skrev din far?
Ikke noget. Hans telefon er slukket.
Du understreger min pointe. Du er helt afhængig af den.
Det er en tøsetur uden telefoner. Bare giv mig den.
Nej, mor. Hold op.
- Hold selv op. Giv mig den. - Nej.
Er du skør? Du får den ikke.
Giv mig telefonen. Det er bedre, at jeg holder den.
- Nej, mor. - Det er for dit eget bedste, Kate.
Giv mig telefonen!
- Du får den ikke. Mor, du ødelægger den. - Giv mig den så.
Seriøst? Det var en splinterny telefon.
Undskyld. Det var spontant.
Stop bilen. Jeg må tilbage efter den, mor.
Vi kører ikke tilbage. Den er sikkert smadret. Jeg køber en ny til dig.
Vi skal hen til mormors hus, og det bliver vildt sjovt.
Så når mormor plejede at sige, at hendes by lå lidt isoleret,
mente hun egentlig, at den lå ude på bøhlandet?
Den må være her et sted. Måske skal vi dreje til venstre...
Hvorfor står I to bare der?
Hun kan ikke vejen til din hjemby.
La Muga? I har ikke sagt, at vi skulle til La Muga.
Igen, mor? Jeg har sagt det 117 gange.
Jeg skal ikke med.
- Var det ikke hendes idé? - Jo.
Kom nu, mor.
Du var vild efter at skulle det her, ikke?
Du ville vise os din hjemby, hvor du blev født.
Familiens hus, hvor du boede sammen med moster Mariona.
Mormor, kan du vejen?
Det er den vej.
Mor, nu har vi kørt i en time. Jeg har ikke set nogen skilte.
Er du sikker på vejen?
Ja, jeg er sikker.
Vi er på rette vej. Bare rolig.
Vi er heldige, hvis vi når frem, før vi skal flyve hjem.
Den indstilling hjælper ikke.
- Vil du se mig smile? - Ja, det ville være super. Tak.
- Så vend om og hent min telefon. - Vi vender ikke om.
Den kan du ikke blive ved med at smide i hovedet på mig.
Vil du tale om at smide med ting?
- Du smed mit liv ud ad vinduet. - Seriøst?
Den gamle mand planter vinmarken, og den unge mand høster den.
Jeg kan nu ikke se nogen unge mænd. Kun gamle damer.
Hvad tænker du på?
- Din telefon er ikke dit liv. - Jo.
- Er den dit liv? Det passer ikke. - Jeg har alt på den.
Din familie er dit liv. Mig, mormor og far, vi er dit virkelige liv.
Pas på!
- Åh nej. Er du okay? - Ja.
- Mor, er du okay? - Mere eller mindre!
Alt er godt.
Okay.
Se. Du kører forfærdeligt.
Hvor kommer I fra? Er du skrupskør?
Ser du ikke, hvor du kører?
Hvad laver du?
- Skal jeg tale med ham? - Nej, mor, jeg går derud.
- Gå ikke ud af bilen. - Hvor skulle jeg ellers gå hen?
Vær i det mindste venlig. Her i byen...
- Hun laver en scene. - Jeg går ud og hjælper hende.
Ja, det er nok bedst.
Se, hvad du har gjort! Druerne er ubrugelige nu!
Og min anhænger er ødelagt.
Ved du, hvad sådan en koster?
Hej. Det var et uheld.
Nej, det var din skyld. Du slingrede.
Undskyld. Jeg så dig ikke.
Så du mig ikke? Det er en traktor!
Måske skulle du ikke køre i den på vejen.
Så det er din skyld.
En traktor bør kun køre på en "granje."
Granja.
- "Granje." - Nej, mor. Gård hedder granja.
Ingen spansktime lige nu.
Pragtfuldt. I er turister.
- Vi er ikke turister. Vi er spaniere. - Mor, du har aldrig været i Spanien før.
Du hjælper ikke. Sæt dig ind i bilen.
Jeg er ligeglad med, hvor du kommer fra, og hvor du skal hen.
- Du burde ikke køre bil. - Jeg var meget opmærksom.
Det er bare en bil med manuelt gear, som skifter dårligt.
Måske skulle du ikke køre i høje hæle.
Hvad ændrer det? Jeg kan sagtens køre i høje hæle.
En hel vinmark er spildt!
Ved du, hvor mange den forsørger?
- Du må betale for alle skaderne. - Betale?
Nej, nej.
Min bil er også beskadiget. Jeg har min mor og min datter med.
Jeg var ikke ude på at køre galt. Og jeg gider ikke skændes med dig.
Du er meget genstridig.
Har du dine forsikringspapirer? Vi skal indgive en anmeldelse.
Naturligvis. Lad mig lige finde dem.
- Hvor er mormor? - Hvad mener du? Hun sidder lige her...
Julia!
Frække tøs!
Det er byens helgendag!
Synes du, det er normalt at nøgenbade, så hele verden kan se det?
Jeg har ingen badedragt!
Vandet er skønt. Du skulle prøve!
Hvis mor ser dig, får du ballade!
Sladrer du, Mariona? Lige præcis.
Nogen ser det, og så går sladderen. Kom nu.
- De kan bare sladre. Jeg er ligeglad! - Julia!
Kom nu, Julia! De kommer! Julia!
Jeg vil ikke!
For pokker. Du er umulig!
Og du er kedelig.
Så hun mig?
Hurra for Sankt Vincent!
Mor! Hvad laver du?
Mariona, vær nu ikke så kedelig. Jeg er bare ude at bade!
Mor, jeg er Gala.
Kom nu i! Vandet er skønt!
Gud, hvor er det dejligt.
Kom, Kate.
Du trækker derfra. Lad os få hende op.
Kom her. Sæt foden der.
- Tag fat... - Her.
Åh nej. Nej, nej.
- Nej. Åh nej. - Hvad fanden?
De må ikke blive våde.
Hvorfor er din krop dækket af penge?
De må ikke blive våde.
Åh nej.
Okay.
Du er narkosmugler.
Det er en lang historie, mor.
Forleden så jeg nogen som dig i tv sammen med politiet.
Jeg er ikke narkosmugler, mor!
- Mor, det er ikke normalt. - Jeg ved det godt!
Jeg forklarer det senere. Kom nu bare og hjælp mig.
Vi må gemme dem, før traktorfyren ser os.
- Okay. - Giv mig din jakke.
Åbn den. Hold den sådan her.
Okay.
Sæt farten ned, mor. Stille og roligt.
Spørg ikke.
Vi havde et lille problem.
For pokker.
Jeg troede, I var stukket af.
Hvor skal jeg gemme den?
Okay.
Kom nu.
Kan den starte?
Hvad?
Kan bilen køre?
Nej.
I må efterlade bilen og ringe efter en kranvogn.
Der er en mekaniker i byen.
Jeg vil bare til La Muga!
Skal I til La Muga?
- Ja. - Så var du ikke opmærksom.
La Muga ligger den vej.
Er det rigtigt? Jeg blev distraheret.
Det må være jetlag. Tak, flotte fyr.
Jeg bor i La Muga. Hvis I har lyst...
...kan jeg køre jer.
Amerikanere?
Lidt. Er det så åbenlyst?
"Lidt." Ja.
Du ligner heller ikke en bondepige.
- Han kalder dig en snob. - Ja, jeg forstår godt spansk.
Vil du køre?
- Hvis hun kører, står jeg af. - Også mig.
Vi kommer fra New York, men vi boede i Mexico i ni år.
Og min mor er...
Mor, han behøver ikke få hele stamtræet.
Hvorfor er I her?
Det er en familietur.
Ikke, mor?
Det er vel stadig den samme gamle, kedelige by.
Den har sine dage.
Nu hvor I er her, er jeg sikker på, at det bliver interessant.
Vi skal hen til min mors hus. Kan du køre os derhen?
XATART-HUSET
Det er ikke din mors hus.
Selvfølgelig er det det. Min mor og min moster blev født der.
Nu er det mit hus.
Hvad?
Jeg købte det for år tilbage. Sikke et tilfælde.
Købte det? Det er umuligt.
Det er vores hus. Vi skal overnatte der!
Nej, nej. I kan ikke overnatte der.
Hvorfor ikke? Det er vores hus.
Jeg købte huset, og nu er det mit. Forstår du det?
- Vent lidt. Hvem solgte dig det? - Fru Carmens datter.
Mor, har du solgt huset uden at sige det?
Det tror jeg ikke. Jeg husker det ikke.
Ikke hende. Den anden datter, Mariona.
Nej, min moster kan ikke sælge huset. Halvdelen af det tilhører min mor.
- Det er... - Det er ulovligt.
- Ulovligt! - Det er ikke min skyld.
Jeg kører jer til den næste by. Der er et gæstehus. Et gæstehus!
Vi skal ikke til noget gæstehus. Vi har vores eget hus!
I har ikke noget hus!
Hvis I vil beklage jer,
så tal med Mariona.
Hun bor dernede.
I det første hus.
Det sidste ord er ikke sagt!
Og vi har ikke brug for dig!
Solen skinner jo!
Man kan ikke regne med vejret her. Det er helt tosset.
Gælder det kun vejret?
Jeg tror ikke, det er klogt.
Jeg har ikke set Mariona i en evighed, og hun er ikke så omgængelig.
Jeg fatter ikke, at hun solgte huset uden at sige det.
Vi er jo ikke længere i kontakt med hinanden.
Jeg var ked af det, da din far døde, og jeg rejste til Amerika.
Jeg havde ikke råd til at ringe hjem.
Mor, hvorfor bor vi ikke bare i gæstehus?
Nej, vi skal have det hus.
Og hun er din søster, så det klarer vi hurtigt.
Hej, Mariona.
Hun er sandelig glad for at se dig.
Mariona, luk op! Mariona!
Pokkers!
Hvad er der sket med anhængeren?
Hvad har du lavet? Har du påkørt et vildsvin?
Værre endnu. Nogle skøre amerikanske kvinder påkørte mig.
Vi mistede alle druerne fra din vinmark, Nalda.
- Dem alle sammen? - Gudfader! Hvad skal der blive af os?
- Det er vores ældste vinmark. - Hvad nu?
Teknisk set er min vinmark ældre.
Det sagde min mor altid.
- Mine druer er ældre end dine. - Nu igen.
- Fald til ro, de damer. - Gider du klappe i?
Vi får ordnet det her.
Hvad gør vi nu?
- Det her bliver dyrt. - Andelsgården har underskud.
- Så gik en til konkurs. - Hør efter!
Jeg går ud fra, at amerikanerne fik dine kontaktoplysninger.
Det skal de ikke slippe godt fra! De kommer til at betale!
Teknisk set er det forsikringen, der betaler.
Jeg giver dig ærligt talt snart en flad.
De var ikke forsikrede. Jeg satte dem af i byen.
Du gav dem endda et lift!
Jeg satte dem af, da de påstod, at mit hus var deres.
Den ældre dame er Marionas søster.
Er Julia kommet tilbage?
Det var satans!
Nu er jeg virkelig arrig.
Så vi har ingen bil og intet hus, men en taske fyldt med våde penge.
Superfed tur, mor.
Kate, gider du holde op med at pibe? Bare for en gangs skyld. Du er bare...
Hold op!
Hvor er alle henne?
Skal vi ikke finde gæstehuset?
Se dig lige. Du ender med at få lungebetændelse.
Det er kun en plet.
Du landede i en vandpyt. Hvis bare du ikke var i høje hæle.
Jeg har ingen gummisko med.
Stop nu, mor.
Hvad laver vi her? Du skal ikke sige, at det er, fordi mormor skal dø.
Skal jeg dø?
Hvorfor har du ikke sagt noget?
Nej, mor. Det var bare den første undskyldning, der faldt mig ind.
Sig nu bare sandheden.
Okay. Det er ikke en tøsetur.
Vi...
Vi har ingen penge.
Din far har ikke investeret særlig smart, og nu kan jeg ikke betale din uddannelse
eller mors plejehjem. Jeg mister butikken.
Så vi har kun det hus og pengene her i tasken.
Er far okay?
Ja, min skat. Han har det fint.
Han tager sig af det hele. Vi må bare blive her.
Vi klarer os fint her.
Se dog på os, min snut. Vi er helt til rotterne.
Jeg troede, det ville gå anderledes, men...
Jeg er ked af det.
Kom nu.
Det er okay. Vi er helt til rotterne, ja, men vi er det sammen.
Kate.
Det skal nok gå.
Ja?
Ja.
Ved I hvad?
Vi har rejst mange kilometer. Vi har smadret en bil, er faldet i en flod,
og jeg har vandret i høje hæle i to timer. Jeg er dødtræt.
Jeg går ikke hele vejen til en anden by og et skide gæstehus.
Mor, kan du huske, hvor dit hus ligger?
- Den vej. - Kom så.
Hold da op. Nu er vi her.
- Hvad er der? - Jeg vil ikke gå forbi hende.
- Jeg kan ikke udstå hende. - Goddag. Hvordan går det?
Du skal ikke lege venlig. Mig kan du ikke narre.
Heks!
Hør ikke på hende.
Undskyld. Min mormor bliver let forvirret.
- Du forveksler hende med en anden, mor. - Nej, det er Catalina.
Hun er tyndere nu. Hun må have drukket sin egen gift.
Nej, jeg hedder Montse.
Det må du undskylde. Jeg troede, du var en anden fra byen.
En snog, der sladrede om andre.
Jeg kendte godt Catalina. Hun var min mor. Hun døde sidste år.
- Åh nej. - Må hun hvile i fred.
Men ja, hun sladrede meget.
Vil I have en drink? Huset giver den første.
- Jeg siger ikke nej til et glas vin... - Nej tak. Vi leder efter Xatart-huset.
Amats hus?
Jeg må tale med ham.
Det er en kilometer i den retning.
Se selv. Vi er på rette vej. Jeg ved ikke, hvorfor de aldrig lytter.
Tak.
Du er vokset.
Han er ikke hjemme.
Vi må vente på, at han kommer.
Mor, det er jo hans hus. Han lukker os ikke ind.
Hvis vi taler stille og roligt med ham og forklarer ham situationen,
lader han os måske bo i vores halvdel af huset.
Vi må finde en løsning, så vi kan enes.
Ligesom dig kan han godt lide vin. Det kan hjælpe.
Hvordan kom du ind?
Jeg kender huset som min egen baglomme.
Ligesom ham. Ikke, lille fyr?
- Nej, mor. Pas nu på med hunden. - Okay. Kom ind.
Bare rolig. Han er ligesom sin ejer. Stor i slaget, men harmløs.
Er I sultne?
Endelig er jeg ren.
Mormor, er du okay?
Ja.
Det er bare det at komme tilbage til byen og huset...
Mange minder.
Fra da far var i live?
Hent noget mere vin, min ven.
Mig kan du ikke narre. Der er noget, du ikke fortæller os.
Hvad har den idiot Fred nu lavet?
Og du, mor? Har du sagt sandheden?
For ikke engang din egen søster er glad for at se dig her.
Skete der noget, du ikke vil fortælle mig om?
Mor, nu er han her.
Hvilken del af, at det er mit hus, fattede I ikke?
I må ikke være her.
Golfo, sagde du ikke noget? Forræder.
Har I spist mine linser?
Min moster solgte dig huset ulovligt. Hun havde ikke ret til det.
Ved du, hvad der ellers er ulovligt? Indbrud. I skal gå nu.
Vi går ingen steder.
Vi bliver i vores del af huset og generer dig ikke.
Det er rimeligt.
Vi får se.
Det er lækkert!
Andreu...
POLITI
Nu skal du se.
Gudskelov, du kom.
Det er også vores hus. Vi har ret til at være her.
Det har hun sagt hele dagen. "Det er mit hus, ikke dit."
- Vil du fjerne dem? - Nej! For det er vores hus.
Julia.
Andreu? Længe siden.
- Hvordan går det? - Godt. Rigtig godt.
Andreu.
Kan vi ikke løse det ved at tale stille og roligt om det?
- Hvad sagde han? - Det er catalansk.
Er der et andet sprog? Super. Det er sgu det rene FN.
Vi bliver her. Han må smutte.
Mine damer, I må tage med på stationen.
- Quintanilla, du skal ikke sigte dem. - Hvad mener du? Sådan er reglerne.
Nej, vi er de retmæssige ejere. Jeg går ingen steder.
Jo, du gør.
I kan ikke blive her.
Hør nu...
Jeg tror, det er bedst, at vi finder en fredelig løsning.
Lad os nu tage den med ro.
Så vær søde at tage med os på stationen.
Selvfølgelig. Som du vil. Jeg finder vores ting.
- Kom så. - Nej.
Jeg ringer til en advokat!
Ring bare, men forlad mit hus først.
- Det er vores hus! - Nu igen.
Hvorfor er du altid, hvor du ikke bør være?
- Jeg bliver her i vores hus. - På vejen, i mit hus,
i mit køkken, hvor du spiser mine linser!
Du er en...
Kate, sig til ham, at han er en nar.
- Det siger jeg ikke foran politiet. - Det er også ligegyldigt.
Det er mormors hus. De kan ikke gøre os noget.
Hvis jeg kunne, ville jeg sige det på catalansk!
Nu skriger hun igen. Tag dem nu med, Andreu.
Nej. Mor, det kan du godt glemme.
Hvis I vil have os væk, må I anholde os.
Quintanilla, jeg har ikke hele dagen.
De andre venter. Jeg skal spille boule.
Beklager.
Her sker aldrig noget, så jeg er ikke vant til det.
Pengene.
Tænk ikke på dem. Jeg gemte dem godt.
Vi må tage på flere tøseture.
Jeg ved ikke med jer, men jeg morer mig fyrsteligt.
Nu ved vi da, hvor vi skal overnatte.
Kom her.
Kom herned, hvis du ikke skal udelades af mit testamente.
- Du har ingen penge, mormor. - Lige præcis.
Jeg har kun jer to tilbage.
Jeg lover dig, at vi kommer ud.
Jeg ved ikke hvornår eller hvordan, men vi skal nok komme ud.
Tror jeg.
Jeg vil foretage et opkald.
Hej. Det er Maggie. Læg en besked.
Hej, det er mig.
Tøseturen med min mor og mormor er et helvede.
Jeg har ikke min telefon. Vi har ingen penge og kan ikke komme hjem.
Nu er vi blevet anholdt for at bryde ind i et hus.
Det kan seriøst ikke blive værre.
Kommer.
Man kan vurdere en mand på, hvordan han reagerer i en krise.
Kæmp eller flygt.
Min mand er tydeligvis en, der flygter, og jeg...
Jeg må jo bare ordne det her selv.
INSPIRERET AF ROMANEN "LA TIERRA DE LAS MUJERES" AF S. BARNEDA
Tekster af: Eskil Hein