NEW YORK
Sem Gala Scott. In ne, nisem dilerjeva ljubica.
Ali ljubica sleparskega poslovneža.
Včeraj je bilo moje življenje popolno. Tako sem vsaj mislila.
Ja, bilo je nekaj opozorilnih znamenj. Moj mož.
Če ne bi bil tak tepec,
bi zdajle praznovala, ne skrivala denarja na sebi.
PRED DVEMA DNEVOMA
- Kot bi oblekla zaveso. - Nimaš že obleke?
Naročila sem jo, dobila pa sem to. Imam že krizo srednjih let.
- Misliš, da lahko zlezem v to? - Ni kriza srednjih let.
- Jamraj, ko se boš spotaknila ob joške. - Ja.
Kako pa je Kate?
Dobro. Saj veš...
Odkar je na faksu, ne govoriva veliko.
Me pa zelo podpira. To je bila njena ideja.
Lepo. Tvoj otrok vsaj še govori s tabo.
Moj me je blokiral, ker uporabljam preveč čustvenčkov.
Saj jih res.
- Ne morem verjeti, da ne prideš. - S tem tipom si dopisujem že en mesec.
Nocoj se dobiva. To je Roberto.
Ronaldo mu je ime.
Smem pomeriti?
Njena mama je tlačila grozdje v Napi, ona pa odpira svojo trgovino z vinom.
- To si povedala že štirim. - Ja, ponosna sem nate.
- Greva. - To je moje.
Vse je pripravljeno.
Hrano pripeljejo ob sedmih.
Vsi povabljenci so potrdili. Po tvojo obleko sem šla v čistilnico.
- Hvala. - Zelena, moja najljubša.
- In našla sem obleko! - Krasno.
- Koliko je stala? - Ne vem, tri sem kupila.
Oblečeš lahko samo eno.
Drugi teden imamo dobrodelni dogodek. Eno bom za tja oblekla.
- Prav. - Stanodajalca moram poklicati.
- Jaz sem ga. - Prav.
Pa e-sporočilo od elektropodjetja? Niso dobili pologa?
- Vse je pod nadzorom. - Ja?
- Uredil sem. - Super, da si se vrnil pravočasno.
Super bo. Ker si ti super.
Moj najljubši poslovnež si.
Samo računal sem. Vse drugo si naredila ti.
Res je.
Mater.
Nekaj sem pozabil v pisarni. Nazaj moram.
Kaj? Ne, ne. Zdaj?
Ja. Oprosti.
Doma te bom odložil. Na zabavo bom prišel ob 8.15?
- Domov morava, da se pripraviva. - Ob 8.15, obljubim. Obljubim.
Prav.
VINSKI BUTIK GALE SCOTT
Kaj praviš? Iskreno.
Tako lepo je, da bi se zjokala in napila.
To sem počela, odkar je šla Kate na faks. Mora mi uspeti.
Ne poznam človeka, ki bi se bolj spoznal na vina kot ti. Ne skrbi za tisk.
Napijva jih, da bojo lepo pisali o tebi.
Prav imaš.
- Kje je Fred? Moral bi že priti. - Gotovo je na poti.
Prav, pridno pij.
Vaš mož zamuja, kaj?
Saj poznate promet v New Yorku.
Se poznamo? Sta Fredova prijatelja?
S Fredom sva zmenjena tu, da poravna dolg. Vam ni povedal?
Dobavitelja hrane sta! Oprostita, mislila sem, da je Fred uredil.
Lahko vama napišem ček. Koliko dolgujem?
Petnajst milijonov dolarjev.
- Hecata se, ne? - Ko gre za denar, se ne hecava.
Fred si je sposodil od najinega šefa.
Najbrž za ta lokal. Zato smo zdaj družabniki.
Čudovito je.
Lokal še zdaleč ni stal petnajst milijonov.
Ja. Kdo ve, kaj je naredil z denarjem.
Ja, ampak kot vidite,
Freda ni.
Ne vem, o čem govorita, zato bom...
- Varnostnik. - To ni pametno.
Imate 24 ur časa.
Če ne boste prinesli denarja, bomo obiskali vašo Kate na Rhode Islandu.
- In potem vašo mamo v domu. - Ne boste ju več videli.
Sami se odločite.
Fred?
Fred.
O bog. Še sreča.
Tipa v trgovini sta rekla, da jima dolguješ 15 milijonov. Kakšen bolan hec!
- Ni hec. - Kaj? Kam greš?
- Kaj delaš? - Nimam časa za razlago.
- Nimaš časa? - Ja.
- Kaj, hudiča, se dogaja? - Če ne grem takoj, ne bom preživel.
- Kaj? Ne moreš iti. - Moram.
- To moraš urediti. Reci, da boš uredil. - Ja, bom.
Vse bom uredil. Zaupaj mi.
Ob meni nisi varna. S Kate in mamo pojdite iz New Yorka
- in države. Našel vas bom. - Fred.
Fred!
Dobro jutro. Rada bi dvignila prihranke.
Žal mi je, v minusu ste. Vsi računi in kartice so preklicani.
Darilo za obletnico. Neprecenljivo.
Mogoče. Ampak je lažen.
- Kaj? - Za tiste kose vam dam 50.000.
Za prstan vam lahko dam še 5000.
Živjo, tu Kate. Trenutno nimam časa, poklicala bom nazaj. XOXO.
Živjo, ljubica, tu mami. Pote prihajam.
Presenečenje! Dekliški izlet. Kmalu se vidiva.
O bog.
SPOKOJNO JEZERO
- Imaš tramadol? Diazepam? - Ne.
Globlje boš moral seči, ker je to zelo iskana roba.
Vsi jih hočejo.
- Xanax imam. - To je beseda.
Lotiva se posla. Prav.
- Mama, kaj delaš? - Klepetam z nekom iz španske skupine.
Adijo!
- Španščino učim, veš? - Prodajaš tablete?
Ne, hčerka. Vse je zakonito.
Nekdo mora razvedriti revčke.
- Potem bova o tem. Pojdiva. - Ampak kaj delaš tu? Je nedelja?
Ne, po telefonu sva govorili. Povedala sem ti, da prihajam. Se spomniš?
- Ja. - Saj je vseeno.
Na izlet greva.
- Krasno. - Spakirajva kovček.
Kovček? Kam pa greva?
Dekliški izlet! Vedno praviš, da je tu kot v zaporu.
- Če gre tudi tvoj trapasti mož, ne grem. - Boš vzela fotografije?
Ja. Nočem pozabiti, kako seksi sem bila.
Tvoja mama je bila najlepša v La Mugi.
- La Muga? Majhno mesto, ne? - Ampak zelo lepo.
- Obišče ga malo ljudi. - Saj jih ne rabi več.
Ta hiša v Španiji je bila tvoja, ne?
Ja. Polovica je moja, polovica sestrina.
- Tja gremo. - V La Mugo?
Ves čas pripoveduješ o tem mestu, o očetu
- in o tem, da bi se rada vrnila. - To sem rekla?
Ja, seveda. Zdaj se ne spomniš več.
Super bi se bilo povezati s koreninami.
"Povezati" je rekla.
- Za nekaj dni, prosim. - Ne grem na letalo. Bojim se, da pade.
Če me hočeš spraviti na letalo, me moraš napiti.
Nimava časa za to.
Pri 14 ne bi smela kaditi, pa si, skrivaj. Nisem naivna.
Prav, en kozarček, ampak na letalu.
- Tri in enega kratkega. - Dva in enega kratkega.
- Prav. - Greva, mama, mudi se nama.
- Kaj delava tu? - Saj sem ti povedala. Kate študira tu.
Kate! Kate!
Je to tvoja mama?
- Mami? - Kate! Živjo!
AKADEMIJA WALDNOV RIBNIK
- Živjo, ga. Scott! - Maggie, lepo te je videti!
- Grozna lažnivka si. - Utihni.
- Nisem ji všeč. - Seveda si ji.
- Se vidiva nocoj, prav? - Prav.
Nisi vesela, da ima punco?
Sem, ni pa mi všeč, da je to Maggie.
- Kaj delaš tu? - Zdaj še mojih sporočil ne poslušaš več?
- Nehaj. - Presenečenje je. Dekliški izlet!
Ne sprašuj, mamina ideja.
Kaj je vse to?
Tvoja babica hoče na izlet. Rada bi nama pokazala, kje je odraščala.
Tja bi šla rada s hčerko in najljubšo vnukinjo.
Edino vnukinjo. Ne bi šli kdaj drugič?
- Ne. - Zakaj ne?
Babica je bolna. Demenca se ji slabša.
Meni se zdi enaka.
Ne, slabše je. Tako pravi zdravnik.
Koliko slabše?
Če ne bomo šle zdaj na izlet, bo mogoče prepozno.
To je njena poslednja želja.
Fred, v mamino mesto v Španiji gremo.
Stokrat sem te klicala. Sporoči, da si dobro.
Kar naprej.
Stopite skozi.
Prav.
- Stopite sem. - Pridi.
Stopite skozi.
Kar naprej.
BOSTON – ŠPANIJA
- Babica, boš blazino? - Ne.
Lahko ti prinesem še eno odejo.
Hvala, ljubica. Dobro sem.
Prav. Če kaj rabiš, sem tu.
Zelo te imam rada. To veš, ne?
- Ja. - Prav.
- Tvoja hči je danes čudna. - Zadremaj, mama.
Saj bi, če me ne bi ves čas gledala.
Živčno me dela. Kaj je narobe z vama? Čudni sta.
Samo zaradi potovanja sva živčni.
Življenje ste mi rešili.
- Lepi ste. - Še enega?
Pusti jo.
Samo ena pijača je. Nočeš, da je srečna?
Hvala.
Verjemi mi, Gala. Kate in ti mi pomenita največ v življenju.
Sem te kdaj razočaral? Obljubil sem, da te bom osrečil. In te bom.
Dragi potniki, prispeli smo. Dobrodošli v Barceloni.
Upamo, da je bil let prijeten. Lep dan.
Telefon ne dela.
Saj lahko za trenutek preživiš brez telefona.
Pojdita kaj pojest, jaz pa bom najela avto.
Pametno, ker sem žejna.
Rekla sem jest. Nisi slišala? Ne viski.
Pa smo tam. Saj ne vozim.
Pridi, ljubica.
Tu, tu in tu se podpišite. Potrebujem kartico za polog,
pa bomo potrdili najem.
- Kartico? - Ja.
- Kreditno kartico. - Ja.
Hvala.
Ne dela. Imate še kakšno?
Ja, seveda.
Ne. Ne delajo.
Imam pa gotovino.
Ne. Žal mi je.
Ne sprejemamo gotovine. Pravila podjetja.
Prav.
Razumem. Manuel.
- Manuel? - Ja, Manuel. To sem jaz.
Manu.
Zelo dober si.
Simpatičen. In čeden.
Gotovo garaš, šef pa te ne plača dobro.
Žal mi je. Ne.
Oprostite. Mogoče bo čudno, ampak...
Tako torej dela.
- Saj se hecaš, ne? - Gresta ali ne?
Pridita.
Tak avto dajo v najem?
- Pardon! - Grozna voznica si.
Mama, na prestave je.
Z avtomatikom sem boljša.
DOBRODOŠLI V GIRONI
- Kaj delaš? S kom govoriš? - Očetu sporočam, kje smo.
- Nisi v gostovanju. - Na letališču sem ga vklopila.
Telefoni so droga. Kaj je rekel oče?
Nič. Izklopljen telefon ima.
To dokazuje, da si zasvojena s to rečjo.
Dekliški izlet je. Brez telefonov. Daj mi ga.
Ne, nehaj.
- Ti nehaj, daj mi ga. - Ne. Si nora? Ne dam ti ga.
Daj mi telefon. Bolje, da ga imam jaz.
- Ne. - Za tvoje dobro, Kate. Daj mi telefon.
Ne dam ti ga.
- Mami, uničila ga boš. - Daj mi ga.
Resno? Nov je bil.
- Oprosti, v afektu je bilo. - Ustavi, ponj moram.
Ne gremo nazaj. Uničen je. Novega ti bom kupila.
V babičino hišo gremo in lepo se bomo imele.
Babica je rekla, da je mesto odročno,
ne pa da je sredi ničesar.
Ni sredi ničesar. Nekje je. Kaj, če gremo levo?
- Zakaj stojita tu? - Ne pozna poti do tvojega mesta.
V La Mugo? Nisi rekla, da gremo v La Mugo.
- Stokrat sem ti rekla. - Ne grem tja.
- Ni bila njena ideja? - Ja, je. Mama, prosim.
Zelo si se veselila. Hotela si nama pokazati mesto, kjer si se rodila,
in družinsko hišo, kjer sta živeli s teto Mariono.
Babica, veš, kje je?
Tam je.
Že eno uro se vozimo. Nobenih znakov ni. Je res tu?
Ja, je.
Prava smer je, ne skrbi.
Prej bomo imele povratni let, kot prišle tja.
Tak pristop ne pomaga.
- Bi rada, da se smejim? - Ja, to bi bilo super.
- Potem pojdimo po moj telefon. - Ne gremo nazaj.
Tega mi ne moreš očitati vso pot.
- Z mobijem je šlo moje življenje. - A res?
Stari sadijo vinograde, mladi pa pobirajo grozdje.
Ne vidim mladeničev. Samo starke.
Kaj ti je?
- Telefon ni tvoje življenje. - Je.
- Ni res. - V njem je vse.
- Tvoje življenje je tvoja družina. - Ja, moje življenje.
Pazi!
- O bog. Sta celi? - Ja.
- Si dobro, mama? - Recimo.
Vse je v redu. Prav.
Grozno voziš.
Od kod ste se vzele? Si nora? Ne gledaš na cesto.
Kaj delaš?
- Bi rada, da govorim njim? - Ne, jaz bom.
- Ne hodi iz avta. - Kam pa naj grem?
Bodi prijazna z njim.
- Sceno bo naredila. - Pomagat ji grem.
- Ja, daj. - Glej, kaj si naredila!
Grozdje je uničeno.
Prikolica tudi.
Veš, koliko to stane?
Živjo. Nesreča je bila.
- Ti si kriva, nenadoma si zavila. - Oprosti, nisem te videla.
Nisi me videla? Saj je traktor!
Mogoče ne bi smel voziti po cesti. Ja. Ti si kriv.
Traktor bi moral biti na "poljah".
Polju.
- "Poljah". - Ne, mama, polju.
- Ne rabim ur iz španščine. - Samo turisti so mi še manjkali.
- Nismo turistke, Španke smo. - Nisi še bila v Španiji.
- Pojdi v avto. - Vseeno mi je, od kod si in kam greš.
- Ne bi smela voziti. - Zelo pozorna sem bila.
Ampak avto je na prestave, ki se zatikajo.
Mogoče ne bi vozila v visokih petah.
V visokih petah vozim čisto dobro.
Ves pridelek je uničen. Veš, koliko ljudi je odvisnih od njega?
- Škodo boš morala plačati. - Plačati?
Ne, ne.
Tudi moj avto je poškodovan. Z mamo in hčerko sem. Nisem se nalašč zaletela.
Pa nočem se prepirati s tabo. Ker si zelo trmast.
Imaš zavarovalno polico?
Seveda jo imam. Poiskala jo bom.
- Kje je babica? - Kako to misliš? Tu je.
Julia!
Taka cipa si! Mestni praznik je!
Se ti zdi prav, da se kopaš naga, vsem na očeh?
Nimam kopalk. Voda je super. Prepričaj se.
- Če te mama vidi, jih boš dobila. - Ji boš povedala, Mariona? No?
- Nekdo te bo videl in bojo opravljali. - Pa naj, briga me.
Julia!
Pridi, Julia! Prihajajo! Julia!
Nočem!
- Nemogoča si! - Ti pa si dolgočasna!
Me je videla?
Živel sv. Vincenc!
Mama, kaj delaš?
Mariona, ne bodi dolgočasna. Samo plavam.
- Mama, jaz sem, Gala. - Pridita noter, voda je super.
Kako prijetno!
Kate, pridi. Potegniva jo. Spraviva jo ven.
- Pridi sem. Tja daj nogo. - Tako.
Jupi!
O bog. O ne, ne, ne.
- Ne. Ne. - Kaj, hudiča?
- Ne zmočite se. - Zakaj imaš denar na sebi?
Ne zmočite se.
O bog. Prav, prav.
- Preprodajalka mamil si. - Dolga zgodba, mama.
Po teveju sem videla nekoga kot ti s policaji.
Ne prodajam mamil.
- To ni normalno. - Vem!
Potem vama bom razložila. Pomagaj mi.
Skriti ga moramo, da ga traktorist ne vidi. Daj mi jakno.
O bog. Prav. Odpri jo. Drži, takole.
Prav. Počasi, mama. Normalno.
Ne sprašuj.
Nesrečo smo imele.
Prekleto. Mislil sem, da ste ušle.
Kam naj dam to?
Prav.
Daj no.
- Dela? - Kaj?
Ali avto dela?
Ne.
Vlečno službo bom poklical. V mestu je mehanik.
Rada bi že prišla v La Mugo!
V La Mugo greste?
- Ja. - Vidiš, nisi bila pozorna.
La Muga je v nasprotno smer.
A tako? Zmedla sem se. Časovni zamik je kriv. Hvala, lepotec.
V La Mugi stanujem. Če hočete, vas peljem.
- Američanke, a? - Malo. Se vidi?
"Malo." Pa nisi videti kot podeželanka.
- Pravi, da si snob. - Razumem špansko.
- Bi rada ti vozila? - Potem jaz izstopim.
Jaz tudi.
Iz New Yorka smo. Devet let sva živeli v Mehiki.
- Moja mama pa je... - Ne zanima ga družinsko drevo.
- Zakaj ste tu? - Družinski izlet. Ne, mama?
Najbrž je še vedno dolgočasno mesto.
Ima svoje dneve.
Zdaj ko ste ve tu, bo gotovo zanimivo.
K materini hiši smo namenjene. Nas lahko pelješ tja?
HIŠA XATART
To ni hiša tvoje matere.
Seveda, družinska hiša je. Tu sta rojeni moja mama in teta.
Ta hiša je zdaj moja.
- Kaj? - Pred leti sem jo kupil. Naključje, a?
Kako si jo kupil? Nemogoče.
Naša hiša je. Me bomo stanovale tam.
Ne, ne. Ne morete.
- Zakaj ne? Naša hiša je. - Kupil sem jo. Moja je.
Kdo ti jo je prodal?
- Hči gospe Carmen. - Si prodala hišo pa nič povedala?
Mislim, da ne. Ne spomnim se.
- Ne, druga hči, Mariona. - Ne, teta ni mogla prodati hiše.
Polovica je mamina.
- To je... - Protizakonito.
- Protizakonito! - Nisem kriv. V bližnji vasi je penzion.
- Kaj? - Penzion!
Ne gremo v penzion, če imamo svojo hišo.
Nimate hiše.
Bi se rada pritožila? Z Mariono govori.
Tam doli stanuje.
- V prvi hiši. - Nisva še opravila!
Nismo te rabile!
- Saj sije sonce! - Tu ne moreš zaupati vremenu. Noro je.
Samo vremenu?
To ni pametno. Leta se nisva videli in Mariona je posebna.
Ne morem verjeti, da je kar prodala hišo.
Saj sem rekla, da nimava stikov.
Žalostna sem bila, ker je tvoj oče umrl, pa v Ameriko sem šla.
Klici so bili predragi.
- Ne bi šle v penzion? - Ne, rabimo tisto hišo.
Tvoja sestra je. Takoj bomo uredile.
Živjo, Mariona.
Očitno te je vesela.
Mariona, odpri! Mariona!
Presneto! Kaj je s prikolico?
- Si se zaletel v divjega prašiča? - Nore Američanke so se zaletele vame.
Izgubili smo vse grozdje, Nalda.
- Kaj? - Vse? Mati božja, kaj bo z nami?
- To je najstarejši vinograd. - Kaj bomo?
Moj vinograd je starejši. Tako je govorila moja mama.
- Pa smo tam. - Gospe, pomirite se.
- Utihni že. - Ne.
- Našli bomo rešitev. - Kaj bomo zdaj?
- Drago bo. - Zadruga je v minusu.
Domnevam, da si izmenjal podatke z Američankami.
Ne bojo se izmazale. Za vse bojo plačale.
- Pravzaprav plača zavarovalnica. - Danes bi te najraje mahnila.
Nimajo zavarovanja. V mestu sem jih pustil.
Pa še peljal si jih!
Ko so rekle, da je moja hiša njihova, sem jih vrgel dol. Ena je Marionina sestra.
Julia se je vrnila? Naj me koklja!
Zdaj sem pa res jezna.
Nimamo ne avta, ne hiše, imamo pa vrečo mokrega denarja.
- Krasen izlet, mami. - Lahko nehaš jamrati?
Za spremembo. Samo nehaj.
Kje so vsi?
Pojdimo v penzion. Pljučnico boš staknila.
Samo madež je.
V lužo si padla. Zato ker imaš salonarje.
Nimam superg.
Mami, dovolj. Kaj delamo tu? Ne reci, da smo tu, ker babica umira.
Umiram? Zakaj mi nisi prej povedala?
Ne, samo izgovor sem rabila, pa sem najprej pomislila na to.
Povej nama resnico.
Prav. To ni dekliški izlet. Ni...
Nimamo denarja.
Tvoj oče ni pametno vlagal. Ne morem plačati tvojega šolanja
ali maminega doma. Izgubila bom trgovino.
Imamo samo tisto hišo in denar v vreči.
Pa oči? Je v redu?
Ja, ljubica, dobro je.
Urejuje zadevo. Tu moramo ostati.
- Tu nam ne bo hudega. - Poglej nas. V groznem stanju smo.
Mislila sem, da bo drugače.
Zelo mi je žal.
Prav, gremo. Prav.
V redu je. V groznem stanju smo, smo pa skupaj.
Kate.
Vse bo v redu.
- Ja? - Ja.
Veš, kaj?
Prepotovale smo veliko kilometrov, se zaletele, padle v reko
pa že dve uri hodim v petkah. Utrujena sem.
Ne grem v naslednje mesto v penzion.
Mama, veš, kje je tvoja hiša?
- Tam. - Gremo.
O bog. Zdaj ko smo tu...
- Kaj delaš? - Nočem mimo nje.
- Nočem je videti. Ne prenesem je. - Dober dan.
Ne prilizuj se. Ne boš me preslepila. Čarovnica!
- Ne zmenite se zanjo. - Babici se včasih zmeša.
- Za nekoga si jo zamenjala. - Ne, to je Catalina.
Shujšala je. Najbrž je spila svoj strup.
Ne, Montse sem.
Oprosti. Z nekom drugim iz mesta sem te zamenjala.
S kačo z dolgim jezikom.
Catalino sem poznala. Moja mama je bila, lani je umrla.
- O bog. - Bog ji daj pokoj.
Res je imela dolg jezik. Boste kaj? Prva pijača je na naš račun.
- Vina ne bom zavrnila. - Ne, hvala. Iščemo hišo Xatart.
Amatovo hišo?
- Govoriti moram z njim. - Kilometer v tisto smer.
Vidiš, v pravo smer smo šle. Nikoli me ne poslušata. Le zakaj?
Hvala.
Zelo si zraslo, a?
Ni doma.
Počakati moramo, da pride.
Njegova hiša je, ne bo nas spustil noter.
Če bomo govorile z njim, brez vpitja,
in mu razložile situacijo, nam bo mogoče dovolil bivati v naši polovici.
Poiskati bomo morali rešitev.
Rad ima vino, tako kot ti. To bo pomagalo.
- Kako si vstopila? - Hišo poznam kot svoj žep.
Tako kot on. Ni tako?
- Mama, previdno s psom. - Prav.
Ne skrbi, tak je kot lastnik. Laja, ampak ne grize.
Sta lačni?
Končno sem čista.
- Babica. Si dobro? - Ja.
Ampak to mesto, ta hiša...
- Veliko spominov. - Ko je bil oče še živ?
Ljubica, prinesi še vina.
Nisi me preslepila. Nekaj je narobe, pa ne poveš.
Kaj je naredil butasti Fred?
Pa ti? Si mi povedala resnico? Ker te še lastna sestra ni vesela.
Mi česa nočeš povedati?
Vrnil se je.
Ne razumete, da je to moja hiša?
Ne morete biti tu.
Golfo, ne boš nič rekel? Izdajalec.
Lečo ste mi pojedle?
Teta ni imela pravice, da ti proda hišo.
Ve pa nimate pravice vstopiti v tujo hišo. Ven morate.
Nikamor ne gremo.
Ostale bomo v tem delu hiše in te ne bomo motile.
Tako je prav.
Bomo videli.
Odlično je.
Andreu.
Bosta videla.
Lepo, da sta prišla.
To je tudi naša hiša. Pravico imamo biti tu.
Ves dan ponavlja "moja hiša, ne tvoja".
- Jih lahko odpeljeta? - Ne! Ker je naša hiša.
Julia.
Andreu. Dolgo se nisva videla.
- Kako si? - Dobro. Zelo dobro.
Andreu.
Ne bi tega rešili z mirnim pogovorom?
- Kaj je rekel? - Katalonsko je.
- Še en jezik je? - Ja.
Krasno. Saj je kot v ZN! Me bomo ostale, on mora iti.
- Dame, na postajo boste morale. - Quintanilla, ne odvedi jih.
Tak je postopek.
Zakonite lastnice smo. Nikamor ne grem.
- Pa greš. - Tu ne morete ostati.
Poslušajte... Bolje, da to uredimo po mirni poti.
Brez živčnosti.
Zato pridite z nami na postajo, prosim.
Seveda. Kakor hočeš. Po stvari grem.
- Gremo. - Ne. Odvetnika bom poklicala.
Daj, samo ne v moji hiši.
- Naša hiša je! - Spet. Zakaj si vedno tam, kjer si odveč?
- Tu bom. - Na cesti, v moji hiši,
ješ mojo lečo.
Ti si... Kate, reci mu, da je kreten.
Ne bom, ne pred policijo.
Pa saj je vseeno. To je babičina hiša, nič nam ne morejo.
Saj bi povedala po katalonsko, pa ne znam!
Spet kriči. Andreu, odpelji jih.
Ne, ne, mama. Ni govora.
Če hočeš, da gremo, nas boš moral aretirati.
Quintanilla, pohiti. Na balinanju me čakajo.
Oprosti. Nisem vajen, tu se nikoli nič ne zgodi.
Ja.
- Denar. - Brez skrbi, dobro sem ga skrila.
Pogosteje bi morale na dekliški izlet.
Jaz sem imam super.
Imamo vsaj prenočišče.
Pridi sem. Pridi, razen če bi rada, da te izključim iz oporoke.
- Babica, saj nimaš denarja. - Res je.
Samo vaju imam.
Obljubim, da bomo prišle ven.
Ne vem, kdaj ali kako, ampak prišle bomo ven.
Se mi zdi.
Rada bi poklicala.
Ej, rada bi poklicala.
- Tu Maggie. Pusti sporočilo. - Živjo, jaz sem.
Izlet z mamo in babico je pekel na Zemlji.
Nimam telefona. Nimamo denarja, zato ne moremo domov.
Aretirali so nas, ker smo vdrle v hišo.
Huje ne more biti.
Že grem.
Menda moža meriš po tem, kako se odzove v krizi. Se bori ali zbeži.
Moj mož seveda zbeži. Jaz pa...
To bom morala urediti sama.
PO ROMANU "LA TIERRA DE LAS MUJERES", S. BARNEDA
Prevedla Lorena Dobrila