בבקשה תגידי לי שאת אוכלת היטב.
שנה קודם לכן -
הכרת חברים חדשים? כולם נחמדים?
לא הלכת ליותר מדי מסיבות, נכון?
אימא, אני לא יכולה לדבר עכשיו. אני שוב מאחרת לשיעור.
שוב? מה זאת אומרת ״שוב״? מותק, זה לא טוב לתיק האישי שלך.
טוב, אילולא היית מתקשרת אליי כל שתי שניות, הייתי מגיעה בזמן.
אני יודעת. אני פשוט מתגעגעת אלייך.
אני יודעת, אבל החיים שלי פה, והחיים שלך בניו יורק.
לא יודעת, תירשמי לקורס קדרות או תקימי עסק.
את חכמה. את תצליחי.
או שתצאי לטיול ארוך עם אבא. לאן היית רוצה לנסוע?
לבקר אותך בשבוע הבא.
שוב, אימא, את צריכה למצוא לעצמך חיים.
את יודעת, זה רעיון לא רע.
אולי נלך למסעדה שאת אוהבת.
אני יכולה להישאר יום נוסף. מה דעתך?
קייט? קייט? למה את אף פעם לא עונה לי? הלו?
אימא, אני לא יכולה לדבר בטלפון. אני חייבת לסיים. אתקשר מאוחר יותר.
מה? לא, לא...
לפעמים ההרפתקאות גדולות ביותר שלנו מתחילות ברגעים הכי בלתי צפויים.
מפגש אקראי עם אדם זר.
תחושת חוסר אונים כשמישהו שאנחנו אוהבים מתחיל להתרחק.
אנחנו אף פעם לא יוצאים למסע ביוזמתנו,
אבל בסופו של דבר הוא חושף את האמת שהיינו צריכים להתמודד איתה.
LAND OF WOMEN -
אז מה נעשה עכשיו?
אני לא יודעת, תני לי לחשוב.
גרמת לנו להגיע לכאן בכך שחשבת, אז עדיף שתפסיקי.
אולי נתקשר לאבא?
מותק, אמרתי לך, אבא יתקשר כשהוא יפתור הכול.
אנחנו רק צריכות לשבת כאן ולחכות.
לחכות כאן? את רצינית?
אוקיי. הכול טופל.
אתן חופשיות ללכת.
זה הכול, גבירותיי.
אל תעברו שוב על החוק. זה נשאר בתיק שלכן לנצח, אוקיי?
תראה איך אני רועדת מפחד.
אמאת ריחם עלייך, והוא לא יגיש תלונה.
כמה נחמד מצידו.
בכל מקרה, אני לא רוצה לראות אתכן שוב.
בתחנה.
אני לא מבטיחה כלום. התנהגות יפה אף פעם לא הייתה הצד החזק שלי.
אני ממש מצטער על מה שקרה.
אבל אני אזכור את החלק הטוב.
שמחתי לראות אותך שוב, ג׳וליה.
ולהכיר אותך.
גם אני שמחתי לראות אותך שוב, כמובן.
אבל אנחנו צריכות ללכת עכשיו כי אנחנו ממהרות.
אנחנו ממהרות, נכון מותק?
אז ביי, אנדראו. ותודה.
לאן את ממהרת?
לא ידעתי שאת אוהבת להיות בכלא.
רציתי לצאת משם כמה שיותר מהר.
רצית לברוח מהגבר ההוא שמכיר אותך היטב.
זו עיירה קטנה, מותק. כולנו מכירים זה את זה.
אוקיי. אז מה התוכנית הגדולה שלך עכשיו?
אנחנו חוזרות הביתה?
לא. לא, נלך למקום כלשהו
שבו לא אצטרך להתווכח עם שתיכן כל רגע.
אני מציעה שנלך לחוף הים.
נראה.
אם אתן רוצות לעזוב, אנחנו צריכות להשיג שני דברים.
את המכונית ואת הכסף שלנו.
אני אביא את המכונית. אמאת אמר שיש מכונאי רכב בעיירה.
בטוחה? - כן.
מושלם. ניפגש בבר בעוד שעה.
אימא, את ואני נלך לבית של האידיוט ההוא.
תני לי את התיק, אימא.
אוי, אלוהים.
בואי, אימא. בואי, בואי.
חשבתי שאת לא רוצה להיתקל באיש הזה שוב.
ברור שאני לא רוצה להיתקל בו שוב, אבל הכסף נמצא בבית שלו.
הכסף ממכירת הסמים. - אני לא סוחרת סמים, אימא.
אוקיי, אני אשתוק.
תראי. תראי, תראי, תראי! התרנגול וכל התרנגולות שלו.
כולן נשים. - נשים זקנות.
הוא לא מוצא חן בעיניי.
נראה שהוא לא מוצא חן רק בעינייך.
כי אני לא זקנה.
או כי את צריכה להרכיב משקפיים. הוא נראה מעולה.
הוא חתיך כל כך.
בואי נזוז. קדימה. הוא לא מסתכל.
בזהירות, אימא.
אוקיי.
מה את עושה?
טוב. זה פה.
הייתי מתגנבת מכאן והולכת ליריד בעיירה.
קדימה, תיכנסי.
תיכנסי את. אני אחכה לך בדלת הכניסה.
מה תעשי אם מישהו יראה אותך בלבוש האלגנטי הזה?
אני לא נכנסת לשם.
את רוצה את הכסף שלך בחזרה או לא?
אני מקווה שאין פה עכבישים.
שלא יהיו עכבישים. שלא יהיו עכבישים.
זה מעלה בי זיכרונות.
תיזהרי.
בואי נראה. אוי, אלוהים... מה עם קצת אור?
היו לי רגעים טובים כאן למטה עם הבנים מהעיירה.
כמה רומנטי.
איפה החבאת את הכסף?
הכסף. בואי נראה. בואי נחשוב. נו, תחשבי.
בואי נראה. בואי נראה. - אימא, תגידי לי שאת זוכרת.
הלחצתי אותך, אה? ידעתי.
כמובן שאני זוכרת. בואי. בואי לפה.
זה ממש לא מצחיק.
אימא, אין כאן כלום. אין כסף.
מה זאת אומרת? לא יכול להיות. לא יכול להיות שהכסף נעלם.
די!
הוא באמת נעלם.
שלום?
אני זקוקה לעזרה עם המכונית. היינו מעורבות בתאונה ו...
את לא צעירה מדי כדי לנהוג?
לא, אני לא... היא נהגה.
אימא שלי.
אני צוחקת. איפה היא?
את יודעת שסבתא שלך היא אגדה בעיירה הזו?
אבל את נראית ביישנית יותר.
את אמריקאית, נכון? מאיפה? כי יש לך מבטא ממש מוזר.
גדלתי במקסיקו.
מקסיקו. ידעתי.
ואז עברנו לניו יורק.
למדתי ברוד איילנד.
רוד איילנד. את מטיילת הרבה. אז את לומדת בקולג׳ עכשיו?
עדיין לא. בפנימייה.
כולן בנות? וואו, אהבתי.
זה לא רע.
אבל אני רוצה ללמוד בקולג׳ בשנה הבאה, אומנות.
אז הילדונת רוצה להיות אומנית.
אני לא ילדונת. אני בת 17.
אוקיי, בסדר. מצטערת. התלוצצתי.
מה את לומדת?
למדתי. טוב, למדתי מעט כי הייתי בחילופי סטודנטים בברלין.
את לא היחידה שמטיילת מסביב לעולם.
אבל הייתי צריכה לחזור כי אימא שלי נפטרה.
לא רציתי להשאיר את אבא שלי לבדו.
המוסך והטנדר הם העסק שלו. הדברים המכוערים האלה גם שלו.
אל תיסע מהר אבא -
נו באמת... - אל תגידי לי, גם זה של אבא שלך?
לא, זה שלי, אבל גם אבא שלי אוהב את זה.
אבא שלך גם פה, נכון?
לא.
את בסדר?
אל תהיי לחוצה, מותק.
אתם עומדים לפגוש את ההורים של בת הזוג שלי. ברור שאני לחוצה.
זה ילך מצוין. - ברור שילך מצוין.
מה שלומך? - היי, אני פרד.
נעים להכיר. טוני.
גאלה. - היי.
היי. - נעים להכיר.
טוב. - היי, מגי.
היי, מגי. אז קייט, מגי אמרה לנו שאת רוצה ללמוד בקולג׳ לאומנות.
גם את רוצה להיות אומנית שגוועת ברעב?
מותק, הם האורחים שלנו. אל תהיה גס רוח.
האמת שהיא מוכשרת מאוד.
אני אוהבת את העובדה שהיא יכולה לבטא את עצמה דרך אומנות.
אני בתחום פיתוח נדל״ן.
אה, כן? - כן. ואתה?
טוני שלי עובד בעסקי הבנייה. - טוב.
אני אוהב ללכלך את הידיים שלי. - כן.
אני לא חייב ללבוש חליפה ולענוב עניבה,
אבל אני עדיין יכול להרשות לעצמי לשלם על הפנימייה היקרה בשביל הבת שלי.
מותק. - מה?
אדם צריך לפרנס את משפחתו. לבנות שלנו מגיע הטוב ביותר, נכון?
אפשר לשאול אותך שאלה? איך את מתמודדת עם הקטע של קייט?
הקטע שלה?
את יודעת, עם העובדה שהיא לסבית.
אני חייבת להיות כנה איתך.
כשמגי סיפרה לנו שהיא יוצאת עם בחורה היינו בשוק.
טוני קתולי,
הוא די מיושן, אז הוא לא קיבל את זה יפה בהתחלה.
אני מנסה לשמור על ראש פתוח, אבל הן צעירות כל כך.
אולי זה רק משהו זמני, נכון?
בכל מקרה, אני שמחה מאוד שהיא וקייט הכירו.
היא מתוקה כל כך ונשית כל כך.
תודה לאל שהיא לא הביאה הביתה אחת מאותן בנות
שמתלבשות כמו נהג משאית. מבינה?
היי. - היי.
אני שמחה מאוד שאתם מסתדרים איתם.
הם ממש מגניבים.
כן, בטח.
אוקיי, מה לא בסדר איתם?
מותק, את באמת חושבת שמגי מתאימה לך?
מאיפה זה מגיע?
אני חושבת שאולי את צריכה לצאת לדייטים עד שתמצאי את מי שהכי מתאימה לך.
כי מגי לא הכי מתאימה לי?
לא, לא לזה התכוונתי... - לא, אבל אמרת את זה. אמרת את זה, אימא.
את לא יכולה לפחות לנסות להיות שמחה בשבילי?
או שהם לא מפסיק טובים בשבילך?
וואו, אימא.
ממש יום בלתי נשכח.
לא... מותק...
היי, בו-בו. זה מקום מרשים.
מה?
מה הבעיה?
אימא. היא הבעיה.
היא פשוט... היא לא מקשיבה לי
והיא לא מסוגלת לשים את עצמה בנעליים של מישהו אחר.
היי, זוכרת...
זוכרת כשסיפרת לה שאת יוצאת מהארון?
כן, בטח שאני זוכרת. - כן.
ובאותו יום, כשסיפרת לנו, אני...
וואה, לא הצלחתי לעכל את זה.
את יודעת?
ואז אימא שלך, היא הבהירה לי
שאם יש לי התנגדות, זו בעיה שלי
ולא שלך.
והתנגדת?
אם לומר את האמת, כן.
כן, פחדתי.
כן, לא רציתי שתסבלי.
ואני... לא הבנתי אילו מחשבות מתרוצצות בראשך.
וחששתי.
כן, חששתי שלא אוכל לגונן עלייך.
וזהו. זה כל מה שאני ואימא שלך תמיד רצינו.
לגונן עלייך.
אני אוהב אותך.
גם אני אוהבת אותך.
בואי לפה. בואי.
אני אוהבת אותך, אבא. - כן
אני יכולה להשתמש בטלפון שלך? אני צריכה לעשות שיחה ושלי לא עובד.
בטח. אבל אין קליטה טובה.
הלו? - מגי!
קייט, אוי, אלוהים. דאגתי לך. את בסדר?
לא, אני לא. - מה קרה?
אימא שלי משתגעת. אני חייבת לברוח מפה.
אוקיי, אל תדאגי. אני אדבר עם אבא שלי ואקנה לך כרטיס.
לכי לנמל התעופה. הכול יהיה בסדר.
היי! הכול מוכן!
אני אתקשר אלייך מאוחר יותר, אוקיי?
את יכולה לעשות לי טובה נוספת? את יכולה לקחת אותי לנמל התעופה?
היי! היי!
אוי, אלוהים.
היי!
היי, תעצור! היי!
הנה החברה האמריקנית שלי.
את לא נראית טוב. עבר עלייך לילה קשה?
איפה הכסף שלי? - איזה כסף?
הכסף שהיה במטבח, הוא נעלם!
במטבח שלי? למה שוב נכנסת למטבח שלי?
תקשיב. תקשיב! חכה!
אל תשנה את הנושא. אתה גנב.
למען השם, האמריקאית הזו.
היא רק הגיעה והיא כבר שופטת אנשים.
אין לאיש הזה בושה. הוא גנב את הכסף שלי!
טכנית הוא לא גנב כלום.
כי היית חייבת לנו כסף. - איבדנו המון ענבים בגללך.
אז תקשיבי, את יכולה לחזור למקום שממנו באת.
עם הכסף הזה החוב נסגר.
אוקיי... לא, לא, לא. מה? לא, לא. הכסף שלי!
כן, בטח. - רגע, זה טרקטור חדש?
כן. הוא יפה, נכון? איזו נהגת אובדנית התנגשה בנגרר שלי אתמול,
ואפילו לא היה לה ביטוח.
המעט שהיא יכלה לעשות היה לשלם לי על טרקטור חדש. את לא חושבת?
כמה זה עלה? היו לי 50,000 דולר בתיק.
היו לנו עוד הוצאות, את יודעת? חומרי גלם ליקב,
החלפת המנעולים בבית.
איזו ״חנטוזה״ פרצה לבית שלי לאחרונה.
״חנטוזה״? מה זה ״חנטוזה״?
הוא אומר שאת אדם רע.
תודה.
אני? ״חנטוזה״? אתה! אתה ״חנטוזה״!
אתה חושב שאתה ג׳ורג׳ קלוני עם הזקן בגווני אפור שלך
ועם החיוך המתנשא שלך, וכל התרנגולות שסביבך.
כן, אתן, מקרקרות סביבו.
אתה שמוק. תן לי את הכסף שלי!
עכשיו זה הכסף שלי.
עכשיו אתה מדבר אנגלית. למה לא אמרת?
לא היה בא לי.
ואני לא שמוק, דרך אגב.
אוי, אלוהים. עכשיו כולן פה.
הקרם דה לה קרם של העיירה הגיעה.
מה שלומך, ג׳וליה?
מעולה. לא רואים? בניגוד לאחרות.
נו באמת. את בגיל של רמונה.
אתה גנב. תחזיר לי את הכסף שלי מייד.
אחרת? שנקרא שוב למשטרה?
את רוצה להסביר לכולם איך השגת 50,000 דולר
בשטרות של מאה דולר?
אוקיי, גבירותיי. בואו נבצור. יש לנו הרבה עבודה.
אתה גנב!
איפה השירותים, בבקשה?
שם.
תודה.
שלום, מונטסה.
שלום.
רוצה קצת יין?
כן, כן.
נו.
תענה בשביל הבת שלך.
היי, מותק. תמזגי כוס לבת שלי.
היא מבינה גדולה ביין. יש לה חנות יין, את יודעת?
לא, תודה... - אנחנו מכינים אותו בקואופרטיב.
תודה.
את לא אוהבת?
לא... כן!
כן, הוא חזק מאוד...
ומעניין מאוד.
כן. זה מה שאומרים.
ואנשים משלמים על זה?
היו לנו תקופות טובות יותר, אבל אנחנו מסתדרים.
בואו נרים כוסית לג׳וליה ולגאלה, הלקוחות החדשות שלי.
בערב הראשון שלכן בלה מוגה סיימתן בתא המעצר.
זה מה שאני מכנה ״לדפוק כניסה״.
זה קרה באשמת החקלאי ההוא.
אני לא סובלת אותו. - אמאת.
אני חושבת שהוא נחמד. אני מחבבת אותו.
אימא, הוא גנב מאיתנו הכול. את לא יכולה לחבב אותו.
כשהוא הגיע לעיירה גם אני חשבתי שהוא גס רוח.
אבל אז הוא עזר מאוד לקואופרטיב,
והוא עבד קשה מאוד כדי לזכות באמון של כל השכנים.
וגם, כשלומדים להכיר אותו כיף איתו מאוד. והוא מבשל מעולה.
אה, כן. העדשים שלו טעימות מאוד.
אימא.
הוא קנה את הבית בלי האישור של אימא שלי.
זה לא נכון, יקירתי.
מריונה אמרה לו שהיא הבעלים הבלעדי ושג׳וליה נפטרה.
מה היא אמרה?
אין לי מילים.
טוב, זו רק שמועה.
מריונה!
מריונה, תפתחי את הדלת!
מותק, היא אמרה לכולם שאני מתה. מן הסתם היא לא רוצה לראות אותי.
מריונה!
מה אתן עושות פה?
התכוונתי לשאול אותך את אותה שאלה.
הבית הזה לא שייך ל...
זה הבית שלי.
לא, זה הבית של מריונה.
אתה דוד שלי?
אל תסתכלי עליי. לא ידעתי.
אבל הכנסת אותנו למעצר. אנחנו משפחה!
חוק זה חוק. אני מקווה שלא תנטרו לי טינה.
הייתי מזמין אתכן לקפה, אבל... - מריונה בבית?
כן, אבל זה לא רעיון טוב. האמת ש...
רואים שהיא הבת שלך.
אימא.
מריונה, יש לך אורחות.
אמרתי לך אלף פעם לא להשאיר את הדלת פתוחה.
נכנסים מזיקים.
לא היינו צריכות לבוא.
טוב, אני חוזר לתחנה כי יש משחק קלפים.
שלום!
לא הספקתי להציג את עצמי באותו יום.
אני גאלה, האחיינית שלך. נעים להכיר.
היי, מריונה. מה שלומך?
הייתי בסדר עד עכשיו. מה את רוצה?
יהיה נחמד לקבל חיבוק.
אני בטוחה שאת פה בשביל יותר מחיבוק.
תגידי לה.
תגידי לה על הבית. - לא, תגידי לה את.
אימא, זו אחותך. - זה היה הרעיון שלך.
היא אחותך. נו. - תעשי את זה את. אני לא רוצה.
אוקיי.
מכירת הבית הייתה בלתי חוקית.
ידעתי.
שיקרת ואמרת שאחותי מתה.
כשמישהו נעדר יותר מחמש שנים,
אפשר להכריז שהוא מת באופן רשמי.
לא שמעתי מאימא שלך 40 שנה.
לא שיחת טלפון, לא מכתב.
ארבעים? אימא... - מותק...
אמרת שדיברת איתה מדי פעם.
מצטערת. הראש שלי... אני מאבדת תחושת זמן.
אבל אני לא מאמינה שמעולם לא התקשרת אליה.
חכי רגע. אנחנו פה כדי לנזוף בה או כדי לנזוף בי?
אוקיי. טוב.
מריונה, אני מבינה שאת כועסת, אבל לא הייתה לך הזכות...
את יכולה להרחיק את הדבורים שלך?
הן כמו אנשים. אם מניחים להן לנפשן, הן לא עוקצות.
רציתן עוד משהו או שאתן הולכות?
את מתכוונת להשאיר את אחותך בלי מקום לישון בו?
היא כבר לא אחותי.
טוב, אוקיי. אני חושבת שאין לך מושג מה באמת קרה.
היא נסעה הרחק מכאן, לבד, בהיריון.
בהיריון?
עברה עליה תקופה קשה מאוד.
אבא שלי נפטר, והיא הייתה צעירה מאוד ולגמרי...
וואה, וואה.
זה מה שסיפרת לה?
שהיית אלמנה?
ואני השקרנית. לכו מפה.
ידעתי שלא היינו צריכות לבוא הנה.
למה היא אמרה ששיקרת?
אל תקשיבי לה. כשהיא מתרגזת היא אומרת שטויות.
אבא שלך נפטר לפני שנולדת. אמרתי לך אלף פעם.
זה מה שאמרת לי. נכון.
אבא שלך נפטר. אין ספק בקשר לזה.
תוכיחי.
כשהבנתי מה קורה הוא כבר טבע.
אני הגעתי לחוף כמובן.
אבל הוא מעולם לא למד לשחות, המסכן.
עשו את המיטב כדי להציל אותו,
אבל אבא שלך כבר נפטר.
אמרת לי שהוא נפטר מהתקף לב.
ברור. הפחד גרם לו התקף לב. לכן הוא טבע.
את לא יודעת איך זה לראות את האדם היקר לך מכול
מת לנגד עינייך.
כמה חבל.
הוא מת בלי לדעת שהוא הכניס אותי להיריון.
הוא היה אדם נפלא.
את הבת של אבא שלך, את בדיוק כמוהו.
אימא, הוא נפטר ב-1912.
את רוצה לעשות את החשבון, או שאני אעשה?
תספרי לי את האמת, אימא. מה קורה?
ג׳וליה, את בהיריון.
איך זה ייתכן?
אני לא חושב שאני צריך להסביר לך איך זה עובד.
תראי, זו עיירה קטנה.
יראו שאת בהיריון בעוד כמה שבועות
וכל השכנים יתחילו לרכל.
לרכל? הם כבר מרכלים. - את יודעת מי האב, נכון?
טוב, כדאי שתדברי איתו. את מעדיפה שאני אדבר עם אימא שלך?
לא. לא. היא תעיף אותי מהבית או שהיא תכריח אותי לתת את התינוק לנזירות, אוריאול.
אז מה את רוצה לעשות?
אימא, תספרי לי את האמת.
ג׳וליה צ׳טאר, מי אבא שלי?
אני לא יודעת! אני לא יודעת. הזיכרון שלי משובש.
וגם הייתי די פעילה בזמנו.
היו לי כמה מחזרים.
אז בגלל זה עזבת.
לא רציתי שיפרידו בינינו. היו מוסרים אותך לנזירות.
זו הייתה תקופה אחרת. אימא שלי הייתה מעיפה אותי מהבית.
רציתי לגונן על מריונה.
למריונה היה טוב בעיירה. לא היה חסר לה כלום.
איך הייתי תורמת?
גרתי בקרוואן ועבדתי וכל היום בשביל משכורת רעב.
זה מה שאנחנו עשינו.
נכון.
אז מעולם לא התקשרת אליה?
ניסיתי כמה פעמים, אבל זה היה קשה יותר מפעם לפעם.
מה הייתי אומרת לה? - את האמת.
גאלה. גאלה, מותק, בבקשה תסלחי לי.
גאלה. גאלה, תעצרי. אני עומדת להתעלף.
גדלתי בלי אבא, אימא. את יודעת כמה זה כואב?
את חושבת שהיה לי קל? את חושבת שנהניתי לשקר לך?
אני לא יודעת. כך זה נראה.
היי, זו לא המכונית שלנו?
היי. היי! היי!
היי!
עצרו!
היי! היי!
היי!
הלו!
זו המכונית שלנו.
הייתן קשורות אליה מאוד?
בהתחשב במצב הרעוע שלה אני לא יודע אם אוכל לתקן אותה.
יופי.
בואי, אימא. קייט מחכה לנו בבר.
אם אתן מחכות לקייט, היא כבר עזבה.
לקחתי אותה לנמל התעופה בברצלונה. - מה?
לכל הרוחות איתה!
היא אמרה לי שהיא חוזרת הביתה.
אוי, אלוהים. תקשיבי, את יכולה לקחת אותנו לנמל התעופה?
תקשיבי, אני ממש מצטערת אם יש לכן בעיות במשפחה,
אבל זה גרר, לא מונית.
בבקשה, זה דחוף מאוד.
כן, אבל כבר בזבזתי המון זמן, ויש לי הרבה עבודה.
היי! אתה יכול לקחת אותן לנמל התעופה, נכון? תראו.
לא. לא. לא, לא ולא. על גופתי המתה.
אני לא נוסעת איתו לשום מקום.
לה מוגה -
אני מקווה שהיא לא המריאה עדיין.
אתה יודע לנהוג רק במהירות של טרקטור?
אתה לא יכול לנסוע מהר יותר?
הכול בסדר, ידידי. אל תקשיב לה, טוב? ותודה שאתה מסיע אותנו.
לפחות ככה אני מוודא שהיא רחוקה מהבית שלי.
סליחה. אמרתי את זה בקול רם?
אני לא מאמינה שהיא עזבה בלי לומר לאף אחד.
אני תוהה ממי היא למדה את זה.
אני לא יודעת. אולי ממך, אימא.
אל תסתכלי עליי ככה. זו אשמתך שהיא עזבה.
מה אני אמורה לעשות? לקשור אותה? - היית צריכה לספר לה את האמת.
את לא יכולה פשוט להגיד לה להישאר כאן, לפתוח דף חדש
ולצפות שהיא תקבל את זה.
ברור שהיא תרצה לחזור. היא מתגעגעת לדברים שלה, לחברים שלה.
והיא רוצה לדבר עם פרד האידיוט.
ופרד הוא...
מה אכפת לך? זו שיחה פרטית.
סליחה. זה פשוט מוזר לראות אותך מתווכחת עם מישהו אחר חוץ ממני.
פרד הוא הבעל המטומטם שלה. - אל תכני אותו ככה, אימא.
אנחנו פה באשמתו.
הוא תמיד הוליך אותך שולל עם החיוך הקטן שלו והאופן שבו הוא... אני לא סובלת אותו.
ואז הוא עשה מה שהוא רצה מאחורי הגב שלך.
זה לא נכון. אני מכירה את בעלי.
אה, כן? אז תגידי לי מה המנוול הזה עשה הפעם?
גאלה, מה קורה?
אתה יודע מה גיליתי היום, בגיל 45?
זו כבר לא שיחה פרטית?
אבא שלי לא מת. הוא בחיים והוא עשוי להיות כל אחד בעיירה הזו.
טוב, תמיד תענוג להסיע אותך. משעשע מאוד, בזה אין ספק.
אימא, חכי כאן. - בבקשה.
מותק, אני מבינה שאת כועסת, אבל את כועסת מספיק כדי לנטוש אותי?
חכי פה עם אמאת בזמן שאני מחפשת את קייט.
לא, לא. הסעתי אתכן לפה, אבל אני חייב לחזור לקואופרטיב.
ואימא שלך לא צריכה שמרטף.
כן, היא כן. אל תעזוב אותה לבדה!
בבקשה.
היי, היי. כרטיס.
אני צריכה לדבר עם הבת שלי. היא רוצה לעזוב. זה מקרה חירום.
גברתי, את לא יכולה לעבור בלי כרטיס.
אל תגידי לי שהגעת מאוחר מדי.
אימא, אני צריכה כסף כדי לקנות כרטיס.
אין לי כלום כי בזבזתי הכול על שוטים.
מה את אומרת?!
לא, אין לי כלום!
אם קייט רוצה לחזור לפנימייה, זו החלטה שלה.
חוץ מזה, היא צעירה והיא בטוח מתגעגעת לחברה שלה.
עדיף לתת לה ללכת. את ואני יכולות ללכת לחוף היום.
אנחנו לא הולכות לחוף הים!
אני רק רוצה להיכנס לנמל התעופה לפני שקייט תעלה למטוס.
את עושה טעות. חוף הים יעשה לך טוב כי את לחוצה מאוד.
ברור שאני לחוצה.
אם היא תעלה למטוס, אני לא אוכל לגונן עליה.
תודה שאתה מלווה לי את הכסף שלי.
רואה? הוא בחור טוב.
העלייה למטוס בטיסת ״אלמרך איירווייבס״ איי-אל-אם 8077
לבוסטון החלה.
הינכם מתבקשים להגיע לשער בי-34.
איי-אל-אם 8077 - בוסטון עלייה למטוס -
העלייה למטוס בטיסת ״אלמרך איירווייבס״ איי-אל-אם 8077 לבוסטון החלה.
כל הנוסעים מתבקשים להגיע לשער בי-34.
קייט, מה את עושה לכל הרוחות? - אימא, מה את עושה פה?
מה אני עושה פה? מה את עושה פה?
התכוונת לעזוב בלי לומר לאף אחד?
עכשיו אני אמורה לספר לך דברים אחרי שאת לא מספרת לי כלום?
אימא, החיים שלי נמצאים שם.
ואם את לא יכולה להרשות לעצמך לשלם לפנימייה שלי, זה בסדר.
אני אמצא עבודה או שאני... אני אשלם עבור מלגה.
אבל אני לא יכולה להותיר את החיים שלי מאחור. או את מגי. אני אוהבת אותה.
את לא יכולה לחזור. את לא מבינה. - לא, את לא מבינה.
אימא, את לא זוכרת איך זה לאהוב מישהו? את אבא?
אי פעם אהבת אותו בכלל? - רגע, זה לא הוגן.
את יודעת מה לא הוגן? ששיקרת לי כדי שאבוא לכאן.
אני נוסעת לפגוש את מגי בין כה וכה.
אבא שלך הכניס אותנו לצרה הזו מלכתחילה.
אני יודעת שלא סיפרתי לך...
פשוט...
תודה.
תקשיבי, העובדה שאין לנו כסף היא הבעיה הכי קטנה שלנו.
אבא שלך חייב כסף לאנשים מסוימים.
את משקרת.
למה נראה לך שגררתי אתכן לכאן? נראה לך שאני רוצה להיות בעיירה הגרועה הזו?
לא, גררתי אתכן לכאן
כי חשבתי שזה המקום היחיד שבו הם לא יחפשו אותנו.
את לא יכולה לחזור עכשיו. זה מסוכן מדי.
מה זאת אומרת ״מסוכן״?
זאת אומרת שהאנשים שאבא שלך חייב להם כסף נראים די מפחידים.
ונראה שהם יעשו כל מה שיידרש כדי לקבל את הכסף בחזרה,
כולל לפגוע בנו.
אבל מה עם אבא?
התקשרתי אליו אינספור פעמים.
הטלפון שלו לא פעיל יותר.
ואת חושבת שאולי האנשים האלה עשו לו משהו?
לא. לא, לא, מתוקה. לא. אבא שלך יכול לדאוג לעצמו, אוקיי?
אני בטוחה שהוא חושב על תוכנית כדי לפתור את הבעיה.
אבל תקשיבי, זו האמת לאמיתה, אוקיי?
אז אני רוצה שתישארי כאן ותתני לי עוד קצת זמן.
סליחה, גברתי.
המטוס ימריא בקרוב. אתן עולות למטוס או לא?
ידעתי שלא תוכלי לחיות בלי סבתא שלך.
בואי.
תעזרי לי.
אני חייב לחזור עכשיו.
לאן לקחת אתכן?
אני לא יודעת.
אין לנו בית, אין לנו כסף.
היה עדיף בתא המאסר. הייתה לנו מיטה.
תשגיחו על גולפו. אני כבר חוזר.
אני יודע שאני אתחרט על זה...
אבל יש לי המון מקום בבית.
אני יכול לארגן מיטה במחסן.
עכשיו אתה נחמד?
תאמיני או לא, אני נחמד. התחלנו ברגע שמאל.
מעניין למה. אתה חי בבית שלנו. גנבת את הכסף שלי.
גם את לא ממש זכית בפרס ״חביבת הקהל״.
אבל אני סולח לי כי אני יודע איך זה להיות נואש.
הקואופרטיב עובר תקופה קשה,
וכל העיירה תלויה בו. בגלל זה...
שאלתי את הכסף שלך. אני יודע שלא הייתי צריך לעשות את זה.
אבל נחזיר לך מהרווחים שנעשה ממכירת היין, אוקיי?
תני לי... לא יודע, תני לי...
כמה חודשים.
רק כמה חודשים?
זה היין שמגישים בבר?
כן.
טוב, לעולם לא תרוויח את הכסף שאתה חייב לי.
למה? - כי היין שלך גרוע.
אלכוהולי מדי, יבש מדי.
החדשות הטובות הן שהענבים טובים.
אתה האשם היחידי.
יודעת מה? אני כבר מתחרט שהייתי נחמד אלייך.
רגע, רגע. אני יכולה לשפר את היין שלך.
אני יודעת איך. אני מבינה מאוד ביין.
יש לי חנות.
הייתה לי חנות.
אני יכולה לעזור לך למכור יותר בקבוקים.
אל תגידי לי שאת מומחית ביין.
יש הרבה דברים שאתה לא יודע עליי.
לא יזיקו לי עובדים נוספים.
נוסעים או מה?
זהירות כאן.
יופי. אנחנו ישנים בבית האימה.
זה החדר הכי טוב?
זה היה החדר שלי.
אני אתן לכן להתמקם.
בוא, גולפו.
ג׳וליה, לאן את הולכת?
מה את עושה?
אני מצטערת, מריונה.
לאן את הולכת עם זה?
לאמריקה. - אמריקה?
אני לא יכולה להישאר בלה מוגה. אני לא יכולה לסבול את זה יותר.
בגלל זה את עוזבת ככה? בלי לומר שלום.
ג׳וליה, מה קורה?
את לא תביני.
אני באה איתך. - מה?
אמרתי שאני באה איתך. - לא. לא, את לא.
תפסיקי.
אני לא יכולה לחיות בלעדייך, ג׳וליה!
מריונה!
גם אני לא רוצה להיות רחוקה ממך.
בואי נעשה ככה:
אני אעזוב ראשונה
וברגע שאמצא מקום מגורים, אני אכתוב לך.
ואז תוכלי להצטרף אליי.
ג׳וליה... - אני מבטיחה.
את באמת חושבת שאבא יפתור את זה?
כן, כמובן, מותק. אני בטוחה בזה.
ברצלונה - 20:45 - נחתה -
היי, מותק.
אבא, קייט לא עלתה למטוס.
אני מתחרפנת. - טוב, תירגעי. תירגעי.
לא. אני לא אירגע. קייט אמרה שייתכן שהיא הסתבכה בצרות.
טוב. את יודעת איפה היא?
היא אמרה שהיא נמצאת באיזו עיירת יין במרכז קטלוניה.
אבל היא עם אימא שלה, נכון?
כן, עם אימא שלה ועם סבתא שלה.
תקשיבי, מותק, עברו רק כמה ימים.
את יודעת, אני בטוח שיש הסבר.
היא תיצור איתך קשר בקרוב. אז בואי לא נילחץ עדיין, טוב?
אוקיי, אבא. אוקיי.
תקשיבי, אני באמצע פגישה,
אבל אני אחזור אלייך ונפתור את זה. אני מבטיח, אוקיי?
אוהב אותך, מותק. - ביי. ביי.
מכיוון שפרד נעלם מעל פני האדמה,
לא נותרה לנו ברירה.
תמצאו אותן.
אני מקווה שאת רעבה. - מאוד. אני גוועת ברעב.
יש לזה ריח מעולה.
נכון - הנה.
זה מספיק? - כן.
אני לא רוצה כל כך הרבה.
תשתקי ותאכלי, מתוקה. את צריכה לגדול.
זה שונה בגילי. רק משמינים או מרזים.
עוד, עוד. אל תעצור.
תודה, חתיכי.
זה טעים כל כך. נהדר.
תיהנו מהארוחה.
רוצה קצת?
כן.
זה טעים כל כך, נכון? הבחור מבשל מדהים.
בוא, בוא.
זה טוב?
בהשראת הרומן ״אדמת הנשים״ מאת ס׳ ברנדה -
תרגום: גלעד וייס