Ugye rendesen eszel?
EGY ÉVVEL KORÁBBAN
Vannak új barátaid? Jó fejek?
Ugye nem bulizol sokat?
Anya, most nem igazán jó. Megint elkések.
Megint? Hogyhogy „megint”? Kicsim, ez nem mutat jól az aktádban.
Ha nem hívogatnál kétpercenként, nem késnék el.
Oké. Csak hiányzol.
Tudom, de az én életem itt van, a tiéd meg New Yorkban.
Mit tudom én, menj el fazekazni, vagy indíts vállalkozást!
Okos vagy. Tök sikeres leszel.
Elutazhatnátok apával. Hova mennél?
Hozzád. Jövő hétvégén.
Anya! Élvezd az életed!
Hidd el, nem rossz ötlet!
Elmegyünk abba az étterembe, amit úgy kedvelsz.
Sőt, még egy plusz napot is maradhatnék. Mit szólsz?
Kate? Kate! Miért nem válaszolsz? Hahó!
Anya, most nem jó. Le kell tennem. Majd hívlak.
Mi? Ne, ne...
A legnagyobb kalandjaink néha a legapróbb dolgokból nőnek ki.
Egy véletlen találkozás egy idegennel.
A reménytelenség érzése, amikor egy szerettünk eltávolodik.
Nem akarunk belevágni semmibe,
de a kaland rávilágít azokra a dolgokra, melyekkel szembe kell néznünk.
LAND OF WOMEN
És most mihez kezdünk?
Nem tudom. Hadd... Hadd gondolkodjak!
A gondolkodás vezetett ide, úgyhogy inkább ne!
Miért nem hívjuk fel apát?
Kicsim, már mondtam, hogy majd hív, ha elintézett mindent.
Ki kell várnunk. Ez van.
Kivárni? Viccelsz?
Meg is vagyunk. Minden elintézve.
Elmehetnek.
És meg is volnánk.
Ha kérhetem, ne kövessenek el újabb törvénysértést! Priuszuk lesz.
Húha, most nagyon beijedtem.
Amat megbánta a dolgot, és nem tesz panaszt.
Született gavallér.
Remélem, soha többé nem találkozunk.
Mármint itt, az őrsön.
Nem ígérek semmit. Mindig is rossz kislány voltam.
Sajnálom, ami történt.
De csak a szépre emlékszem.
Örültem, hogy újra láttalak, Julia!
És hogy megismertem magát.
Én is örültem neked.
De most mennünk kell. Sürgős dolgunk van.
Nem igaz, kicsim?
Viszlát, Andreu! És köszönjük!
Hová rohansz?
Nem is tudtam, hogy szeretsz sitten ülni.
Mihamarabb el akartam húzni innen.
A pasitól menekülsz, mi? Mert túl jól ismer!
Kisvárosban vagyunk, édesem. Mindenki ismer mindenkit.
Na jó. Halljuk a mestertervet!
Vagy hazamegyünk?
Nem. Keresünk valami helyet,
ahol nem kell folyamatosan veletek vitatkoznom.
Menjünk le a partra!
Meglátjuk.
Két dolog hiányzik ahhoz, hogy elindulhassunk.
A kocsi és a pénz.
Elmegyek a kocsiért. Amat azt mondta, van szerelő a városban.
- Tuti? - Aha.
Tök jó! A bárban találkozunk egy óra múlva.
Mi ketten pedig elmegyünk ahhoz az idiótához.
Majd én viszem a táskát, anya!
Jézusom!
Gyere, anya! Siess! Gyere!
Azt hittem, látni sem akarod többé.
Nem is, de a pénz a házában van.
- A drogbizniszes pénz. - Nem vagyok drogkereskedő!
Jól van, befogom.
Nézd! Látod? Látod? A kakas a tyúkjai gyűrűjében.
- Csak nőket látok. - Idősebb nőket.
Nem kedvelem.
Ezzel itt egyedül vagy.
Mert nem vagyok öreg.
Vagy rossz a szemed. Mert állati jóképű.
Nagyon dögös.
Menjünk! Gyere már! Most nem néz ide.
Óvatosan, anya!
Oké!
Mit művelsz?
Ez az. Itt vagyunk.
Itt lógtam ki a vásárra fiatalkoromban.
Gyere, befelé!
Menj te! Én megvárlak a bejárati ajtónál.
És mit mondasz, ha valaki meglát talpig puccban?
Én oda be nem mászok.
Kell a pénz, vagy sem?
Ha tele van pókokkal...
Nem pók, nem pók, nem pók!
Mennyi emlék!
Óvatosan!
Lássuk csak! Jaj már... Egy kis fény jól jönne.
Jól elmulattam itt a városi srácokkal.
Rém romantikus.
Hová rejtetted a pénzt?
A pénzt... Lássuk csak! Hadd... gondoljam át! Gyerünk! Mi lesz már?
- Lássuk csak! Na! Meglesz az! - Ugye emlékszel, anya?
A frászt hoztam rád, mi? Tudtam!
Hogyne emlékeznék. Gyere! Gyere csak!
Ez tökre nem vicces.
Anya, itt nincs semmi. Nincs itt a pénz.
Hogyhogy? Kizárt. A pénz nem tűnhet el csak úgy!
Elég!
Tényleg eltűnt.
Hahó!
Autószerelőre lenne szükségem. Balesetet szenvedtünk, és...
Vezethetsz te egyáltalán?
Nem én vezettem... Hanem más.
A-Az anyám.
Csak szívatlak. Ő hol van?
Tudtad, hogy a nagyanyádnak legendás híre van errefelé?
Te jóval visszafogottabb vagy.
Amerikai vagy, mi? Honnan? Nagyon fura az akcentusod.
Mexikóban nőttem fel.
Mexikó! Tudtam!
De aztán New Yorkba költöztünk.
És Rhode Island államban tanulok.
Rhode Island. Sokat utazol, hallod. Egyetemre jársz?
Még nem. Bentlakásos gimibe.
Csupa csaj? Hű, bejövős.
Nem rossz.
Jövőre akarok egyetemre menni. Képzőművészetire.
A kislány, aki művész akar lenni.
Nem vagyok kislány. Tizenhét vagyok.
Oké, vettem. Bocs! Poén volt.
Te milyen szakra jársz?
Csak jártam. Mondjuk, nem tanultam sokat. Berlinben volt a suli.
Nem te vagy itt az egyetlen világjáró.
Akkor jöttem haza, amikor anyám meghalt.
Nem akartam egyedül hagyni apámat.
A műhely és a kocsi is az övé. Meg ezek a rémes giccsek.
NE HAJTS GYORSAN APA!
- Ne már... - Ne is mondd, ez is apádé, mi?
Nem, az az enyém, de apának is bejön.
Apád is itt van veletek?
Nincs.
Jól vagy?
Ne aggódj, kicsim!
Most mutatlak be a csajom szüleinek. Hogy ne aggódnék?
- Remekül fog menni. - Hogyne menne remekül!
- Mizu? - Üdv, Fred vagyok.
Örvendek. Tony.
- Gala. - Szia!
- Örvendek.
- Oké. - Szia, Maggie!
Hallom, Kate, hogy képzőművészetire járnál.
Te is éhező művész akarsz lenni?
Drágám, ne légy tuskó a vendégeinkkel!
Kate kifejezetten tehetséges.
És imádom, hogy így fejezi ki magát.
Ingatlanfejlesztésben utazom.
- Valóban? - Aha. Hát te?
- Tony meg az építőiparban. - Remek!
- Nem félek a kétkezi munkától. - Aha.
Nem kell öltönyben járnom,
de így is megengedhetem magamnak a lányom drága iskoláját.
- Drágám! - Mi van?
A férfi dolga gondoskodni a családjáról. A lányaink a legjobbat érdemlik.
Kérdezhetek valamit? Te hogy viseled Kate helyzetét?
A helyzetét?
Hát azt, hogy leszbikus.
Megmondom őszintén,
minket lesokkolt Maggie bejelentése, hogy egy lánnyal randizik.
Mert hát, Tony katolikus,
és elég régi vágású, így meglehetősen rosszul fogadta.
Én igyekszem nyíltabban hozzáállni, de rém fiatalok.
El fog ez múlni. Kinövik.
De örülök, hogy egymásra találtak Kate-tel.
Kate nagyon nőies és kedves.
Hála az égnek, hogy nem egy olyat hozott haza,
aki úgy néz ki, mint egy kamionos! Érted, ugye?
- Szia! - Szia!
Örülök, hogy kijöttök velük.
Tök normálisak.
Aha.
Na jó, mi a bajod velük?
Kicsim, biztos vagy abban, hogy Maggie hozzád való?
Ez meg honnan jött?
Szerintem nyugodtan randizz csak, míg meg nem találod az igazit.
Mert Maggie nem az igazi?
- Nem, nem így értettem... - De ezt mondtad! Ezt mondtad, anya.
Megpróbálnál legalább picit örülni nekem?
Vagy ők nem elég jók neked?
Hű, anya!
Felejthetetlen nap.
Ne... Kicsim...
Hahó, Bubu! Nem semmi ez a hely.
Mi a baj?
Na, mi a baj? Mondd!
Anya. Vele van baj.
Nem... Nem hallgat meg,
és képtelen beleélni magát más helyzetébe.
Figyu, emlékszel még...
Emlékszel, amikor a tranzíciódról beszéltél neki?
- Hogyne emlékeznék. - Na igen.
Aznap, amikor elmondtad, én... én csak...
Hű, nem tudtam beemelni.
Érted?
Aztán anyád... világossá tette,
hogy ha kifogásom van, az az én bajom,
és nem a tiéd.
És volt bajod vele?
Őszintén szólva, igen.
Igen, mert féltem.
Mert... nem akartam, hogy szenvedj.
És... nem pontosan értettem, mi zajlik le benned.
És aggódtam.
Féltem, hogy nem foglak tudni megvédeni.
És... Csak ennyit akartam. Anyáddal együtt.
Megóvni téged.
Szeretlek!
Én is téged!
Gyere, hadd öleljelek meg!
- Szeretlek, apa! - Aha.
Telefonálhatok egyet? Muszáj lenne, és az enyém bekrepált.
Persze. De elég szar a térerő.
- Halló? - Maggie!
Kate! Hál’ istennek! Nagyon aggódtam! Jól vagy?
- Nem igazán. - Mi történt?
Anyám megkergült. Le kell lépnem.
Oké! Nyugi! Apámmal vetetek neked repjegyet.
Menj ki a reptérre! Minden rendben lesz.
Hé! Megvagyok!
Később hívlak, jó?
Kérhetek még egy szívességet? Kivinnél a reptérre?
Hé! Hé!
Jézusom!
Hé, maga!
Álljon meg! Hahó! Ó!
Megjött a jenki barátom!
Elég gyűrött. Rosszul aludt?
- Hol a pénzem? - Milyen pénze?
Amit a konyhában hagytunk. Eltűnt!
Az én konyhámban? Már megint betörtek a konyhámba?
Ide hallgasson! Figyeljen! Állj!
Ne beszéljen mellé! Maga tolvaj!
Az isten verné meg ezt a jenki nőt!
Most érkezett, de máris ítélkezik.
Szégyentelen! Ellopta a pénzemet!
Szigorúan véve nem lopott el semmit.
- Maga tartozott nekünk. - Sok szőlő pocsékba ment maga miatt.
Szóval, húzzon vissza oda, ahonnan jött!
Kvittek vagyunk.
Oké... Ne, ne, ne, ne! Mi-Mi-Mi? Ne! Az az én pénzem!
- Na persze. - Egy pillanat... Új traktor?
Aha. Menő, mi? Egy öngyilkosjelölt sofőr összetörte a régit,
és még biztosítása sem volt.
Az a minimum, hogy kifizette az árát. Nem gondolja?
Mennyibe is került? Ötvenezer dollár volt a táskámban.
Vannak még költségeink. Anyagok a borászatba,
új zárak a házra.
Egy gentuza betört mostanában.
„Gentuza”? Mi az a „gentuza”?
Azt jelenti, rossz ember!
Kösz!
Én? Gentuza? Maga! Maga a gentuza!
George Clooney-nak képzeli magát az őszes szakállával,
a pimasz kis vigyorával, meg ezekkel a tyúkokkal maga körül!
Ja, maguk, kotkodácsoljanak csak!
Maga meg egy seggfej! Kérem a pénzem!
Hát, az már az én pénzem.
Ó, szóval beszél angolul! Miért nem mondta?
Rohadtul nem volt hozzá kedvem.
És nem vagyok seggfej.
Nahát! Más se hiányzott!
Ide ette a fene a város krémjét?
Hogy van, Julia?
Csodásan. Nem látszik? Másokkal ellentétben.
Hagyjad már magad! Egykorú vagy Ramonával.
Maga egy tolvaj! Adja vissza a pénzem!
Vagy mi lesz? Megint hívjuk a zsarukat?
El akarja magyarázni nekik, honnan van 50 000 dollárja
100 dollárosokban?
Na jó, hölgyeim! Folytassuk a szüretet! Van dolog bőven!
Maga egy tolvaj!
Használhatom a mosdót?
Persze. Arra van.
Köszönöm!
Szia, Montse!
Hahó!
Kérsz bort?
Hogyne kérnék!
Mi lesz már?
Vedd már fel a lányodért!
Drágám, tölts egy pohár bort a lányomnak!
Szakértő. Van egy üzlete is.
- Kösz, nem kérek... - A helyi szövetkezetben készült.
Kösz!
Nem ízlik?
Nem... De!
Meglehetősen erős...
és érdekes íze van.
Aha. Ezt szokták mondani.
Van, aki fizet is érte?
Hát, voltak jobb időszakaink is, de elvagyunk.
Emelem poharam Juliára és Galára, új vendégeimre!
Az első estéjüket a helyi fogdában töltötték.
Ezt nevezem én belépőnek!
Az a földműves tehet mindenről.
- Ki nem állhatom. - Amat?
Szerintem jó fej. Én kedvelem.
Anya, mindenünket elorozta. Nem kedvelheted.
Amikor megérkezett a városba, én is tuskónak tartottam.
De rengeteget segített a szövetkezetnek,
és nagyon keményen dolgozott, hogy elnyerje a szomszédok bizalmát.
Nagyon vicces pasi, csak meg kell ismerni. És istenien főz.
Bizony. A lencselevese isteni.
Ó, anya!
Anyám engedélye nélkül vette meg a házat.
Ez nem igaz, drágám.
Mariona azt mondta neki, hogy övé a ház, mert Julia meghalt.
Hogy mit mondott?
Szóhoz sem jutok.
Legalábbis ez a pletyka járja.
Mariona!
Mariona, nyisd ki!
Kicsim, mindenkinek azt mondta, hogy meghaltam. Nyilván nem akar látni.
Mariona!
Mit keres maga itt?
Én is kérdezhetném ugyanezt.
Ez a ház nem...
Ez az én házam.
Nem, ez Mariona háza.
Te vagy a nagybátyám?
Mit bámulsz? Nem tudtam.
Sittre vágtál minket! A családodat!
A törvény mindenkire vonatkozik. Remélem, nem haragszol.
- Behívnálak egy kávéra, de... - Ó, Mariona itthon van?
Igen, de nem tartom jó ötletnek. Őszintén...
Anyja lánya. Le sem tagadhatnád.
Anya!
Öö, M-Mariona, vendégek jöttek.
Ezerszer mondtam, hogy ne hagyd nyitva az ajtót!
Bejönnek a patkányok.
Nem kellett volna idejönnünk.
Nos, én... visszamegyek az őrsre. A butifarrabajnokság végett.
Helló!
Nem volt érkezésem bemutatkozni múltkor.
Gala vagyok, az unokahúgod. Örvendek.
Szia, Mariona! Hogy vagy?
Eddig jól voltam. Mit akarsz?
Kezdetnek egy ölelést.
Annál többet akarsz te.
Mondd el neki!
- Beszélj a házról! - Ne, te mondd!
- Anya! A te húgod! - De a te ötleted volt!
- A te húgod! Tessék! - Majd te! Én nem akarom.
Oké!
A ház eladása törvénytelen volt.
Tudtam!
Azt hazudtad, hogy anyám meghalt.
Ha valaki öt évnél hosszabb ideje tűnt el,
jogilag halottnak lehet nyilvánítani.
Nem hallottam anyádról 40 éve.
Nem hívott, nem írt.
- Negyven éve? Anya... - Kicsim...
Azt mondtad, szoktatok beszélni.
Bocs. A fejem... Az időérzékem cserben szokott hagyni.
Hihetetlen, hogy fel sem hívtad!
Várjunk már! Most őt hordjuk le, vagy engem?
Oké! Jól van.
Mariona, megértem a dühödet, de nem volt jogod...
Eltennéd a méheket?
Olyanok, mint az emberek. Ha békén hagyod őket, nem bántanak.
Kell még valami, vagy mentek?
Az utcára tennéd a nővéredet?
Nem a nővérem többé.
Na jó. Halvány gőzöd sincs, valójában mi történt.
Egyedül, terhesen ment el innen.
Terhesen?
Sokat kínlódott.
Apám meghalt, amikor anya még fiatal volt, és...
Várjunk, várjunk!
Ezt mesélted be neki?
Hogy özvegy vagy?
És még én hazudok, mi? Tűnés innen!
Tudtam, hogy nem szabad idejönnünk.
Miért mondta, hogy hazudtál?
Ne figyelj rá! Összevissza beszél, ha ideges.
Apád a születésed előtt meghalt. Ezerszer meséltem.
Igen, valóban ezt mesélted.
Apád halott. Kétség nem férhet hozzá.
Bizonyítsd be!
Mire felocsúdtam, már fuldoklott.
Én persze kiúsztam a partra.
Szegénykém, soha nem tanult meg úszni.
Mindent megtettek érte,
de nem tudták megmenteni.
Azt mondtad, infarktus vitte el.
Az is. A félelem váltotta ki. A fulladástól való rettegés.
Fogalmad sincs, milyen az, ha a szemed láttára hal meg,
akit szeretsz.
Milyen kár!
Úgy halt meg, nem is tudott a terhességemről.
Remek ember volt.
Pont olyan vagy, mint ő.
Anya, ez az ember 1912-ben halt meg.
Kiszámolod, vagy majd én?
Az igazat akarom, anya! Mi van itt?
Terhes vagy, Julia.
Mégis hogy?
Nem hiszem, hogy bővebb magyarázatra szorul.
Na mármost ez egy kisváros.
Pár hét, és nyilvánvaló lesz az állapotod.
És akkor a szájára vesz a város.
- Pletykálnak majd? Folyton azt csinálják. - Tudod, ki az apa?
Beszélned kéne vele. Vagy én szóljak anyádnak?
Ne, Oriol! Azonnal elhajtana a háztól, a gyereket meg a zárdába adná.
Akkor mit akarsz tenni?
Anya, halljam az igazat!
Julia Xatart, ki az én apám?
Nem tudom! Nem tudom. Homályos minden emlékem.
Ráadásul elég mozgalmas időszak volt az.
Többen is csapták a szelet nekem.
Szóval ezért mentél el.
Nem akartam, hogy elvegyenek tőlem. A zárdába vittek volna.
Más idők jártak. Anyám elzavart volna a házból.
Marionát akartam megóvni.
Neki jobb volt itt. Mindene megvolt.
Én mit ajánlhattam volna?
Lakókocsiparkot, robotolást naphosszat éhbérért?
Nekünk ez jutott.
Igen.
Fel sem hívtad?
Sokszor akartam, de egyre nehezebben ment.
- Mit mondhattam volna neki? - Az igazat.
Gala! Gala, kicsim, kérlek, bocsáss meg!
Gala! Állj már meg, Gala! Menten elájulok!
Apa nélkül nőttem fel, anya! Tudod, mennyire fáj az?
Szerinted nekem könnyű volt? Folyamatosan hazugságban élni?
Nem tudom. Úgy tűnik, igen.
Hahó, az nem a mi kocsink?
Hé! Hé! Hé!
Álljon meg!
Hahó!
Állj!
Hé! Hé!
Hé!
Hahó!
Az a mi kocsink.
Ennyire ragaszkodik hozzá?
Elég alaposan összetörte. Nem tudom, meg lehet-e csinálni.
Remek.
Gyere, anya! Kate a bárban vár ránk.
Ha Kate-re várnak, ő már lelépett.
- Én vittem ki a barcelonai reptérre. - Micsoda?
Az isten verje meg!
Azt mondta, hazamegy.
Jézusom! Elvinnél a reptérre?
Sajnálom, ha családi bajaik vannak, de ez autómentő, nem taxi.
Kérlek! Vészhelyzet van.
Értem, de elcsesztem egy csomó időt, és rengeteg a melóm.
Hahó! Te ki tudod vinni őket a reptérre!
Nem. Nem. Nem, nem és nem! Csak a holttestemen át.
Sehová nem megyek vele.
Remélem, még nem ment el.
Csak a traktorsebességet ismeri?
Nem mehetnénk gyorsabban?
Nyugi! Ne figyeljen rá! Köszönjük a fuvart!
Így legalább jó messze lesz a házamtól.
Ó, bocs, csak hangosan gondolkodtam.
Hogy volt képes egy szó nélkül elmenni?
Vajon kitől tanulta?
Nem is tudom. Talán tőled?
Ne rám meregesd a szemed! A te hibád, hogy elment.
- Mit kéne tennem? Kötözzem meg? - Megmondhattad volna az igazat!
Közlöd, hogy itt kezditek újra az életeteket,
és elvárod, hogy tapsikoljon?
Hogyne akarna visszamenni! Hiányoznak a dolgai, a barátai.
És beszélni akar azzal az idióta Freddel.
Ez a Fred pedig...
Mit hallgatózik? Magánbeszélgetés!
Bocs! Csak fura volt látni, hogy mással üvöltözik, nem velem.
- Fred az idióta férje. - Ne hívd idiótának, anya!
Miatta vagyunk itt!
Mindig meg tudott vezetni a hamiskás mosolyával. Ki nem állhatom.
És azt tett a hátad mögött, amit akart.
Ez nem igaz! Ismerem a férjem.
Valóban? Akkor mesélj! Ezúttal mit tett a gazember?
Mi folyik itt, Gala?
Tudja, mit tudtam meg ma, 45 évesen?
Akkor már nem magánbeszélgetésről van szó?
Apám nem halt meg. A városban él, és kábé bárki lehet.
Nagyon szívesen fuvarozom magukat. Rendkívül szórakoztató.
- Anya, várj meg itt! - Szívesen!
Kicsim, megértem a dühödet, de képes lennél elhagyni?
Várj meg itt Amattal, míg megkeresem Kate-et!
Na ne! Nem, nem! Elhoztam, ennyi. Vissza kell mennem a szövetkezetbe.
És az anyjának nem kell szitter.
Ó, dehogynem! Egyedül ne hagyja!
Menjen csak!
Hé, hahó! Jegy?
Ó, csak a lányommal akarok beszélni. El akar utazni. Vészhelyzet!
Asszonyom, jegy nélkül nem mehet be.
Csak nem elkéstünk?
Anya, adj pénzt repjegyre!
Nincs. Elfeleseztem.
Nem mondod!
Egy vasam sincs!
Ha Kate vissza akar menni az iskolába, az az ő döntése.
Nem mellesleg fiatal még, és hiányzik a barátnője.
Hadd menjen! Mi majd lemegyünk a partra.
Nem megyünk le a partra!
Szeretnék bejutni a reptérre, mielőtt Kate felszáll egy gépre!
Nagy hibát követsz el. A part jót tenne ilyen stresszes állapotban.
Hogyne stresszelnék!
Ha felszáll a gépe, nem védhetem meg.
Kösz, hogy kölcsönkérhettem a saját pénzem.
Látod? Tök rendes pasi.
Az Almarch Airwaves ALM 8077-es bostoni járata
hamarosan indul.
Kérem, fáradjanak a B34-es kapuhoz!
BESZÁLLÁS
Megkezdődött a beszállás az Almarch 8077-es bostoni járatára.
Kérjük utasainkat, fáradjanak a B34-es kapuhoz!
- Mi a fenét művelsz, Kate? - Mit keresel itt, anya?
Én mit keresek itt? Hát te?
Egy szó nélkül akartál lelépni?
Nekem mindent el kell mondanom, te meg titkolózhatsz?
Ott van az életem!
És ha nincs pénzed az iskolámra, azt sem bánom.
Kerítek valami munkát, vagy... fizetek az ösztöndíjért.
De nem hagyhatom csak úgy magam mögött az életemet. Vagy Maggie-t. Szeretem.
- Nem mehetsz vissza! Nem érted. - Nem, te nem érted.
Anya, már el is felejtetted, milyen az, ha szeretsz valakit? Például apát.
- Szeretted egyáltalán? - Ez nem fair.
Tudod, mi nem fair? Hogy hazugsággal csábítottál ide!
Hazamegyek Maggie-hez, ha tetszik, ha nem.
Apádnak köszönhetően vagyunk ekkora bajban!
Tudom, hogy nem mondtam neked...
Csak...
Köszönöm!
Az a legkisebb bajunk, hogy nincs pénzünk.
Apád tartozik pár fickónak.
Hazudsz!
Szerinted miért jöttünk ide? Mert szeretnék egy koszfészekben élni?
Nem! Azért jöttünk ide,
mert úgy gondoltam, itt nem fognak keresni.
Egyszerűen nem mehetsz vissza. Túl veszélyes.
Hogy érted, hogy „veszélyes”?
Úgy értem, hogy apád ijesztő alakoknak tartozik.
És mindenre képesek, hogy visszaszerezzék a pénzüket.
Arra is, hogy bántsanak minket.
És mi van apával?
Vagy 100-szor hívtam.
Már nem él a száma.
Szerinted azok a fickók csináltak vele valamit?
Nem. Nem, nem, dehogyis, kicsim! Apád tud vigyázni magára.
Biztos, hogy most is azt tervezi, hogy tehetné rendbe a dolgokat.
Ez a teljes igazság, oké?
Kérlek, maradj és adj még egy kis időt!
Elnézést, hölgyem,
de a gép indul! Felszáll vagy sem?
Tudtam, hogy nem bírod ki a nagyi nélkül!
Gyerünk!
Segíts beszállnom!
Indulnunk kell!
Hová vigyem?
Nem tudom.
Se otthonunk, se pénzünk.
Ennél a fogda is jobb volt. Ott legalább volt ágy.
Vigyázz a kutyára! Mindjárt jövök.
Tudom, hogy meg fogom bánni...
de nálam bőven van hely.
Berakok egy ágyat a pajtába.
Bezzeg most kedves?
Hiszi vagy sem, rendes vagyok. Csak rosszul indult a dolog.
Miért is? Ja, a házunkban lakik, és ellopta a pénzünket.
Maga sem a nagylelkűség élő szobra.
De megbocsátom, mert tudom, milyen a reménytelenség érzése.
A szövetkezet nehéz időket él át.
Az egész város tőlünk függ. Ezért...
vettem kölcsön a pénzét. Tudom, hogy nem volt helyes.
De visszaadjuk, amint lesz pénz a borból, oké?
Csak kérek még... mit tudom én...
pár hónapot!
Csak annyit?
Ez... Ez az a bor, amit a bárban is adnak?
Igen.
A büdös életbe’ nem termeli vissza a kölcsönt.
- Miért? - Mert pocsék a bora.
Magas az alkoholtartalma, és túl száraz.
A jó hír az, hogy a szőlő jó.
Maga cseszi el.
Tudja, mit? Már bánom, hogy rendes voltam magával.
Várjon már! Jobbá tehetem a borát.
Tudom, hogy kell. Sokat tudok a borról.
Van egy üzletem.
Azaz volt.
Segíthetek eladni a bort.
Azt ne mondja, hogy borszakértő!
Sok mindent nem tud még rólam.
Van hely új melósnak.
Indulunk végre?
Azzal óvatosan!
Remek. Horrorfilmkellék-raktárban alszunk?
Ez a legjobb szoba?
Ez volt az én szobám.
Rendezkedjenek be!
Gyere, Golfo!
Hová mész, Julia?
Mit művelsz?
Sajnálom, Mariona.
Hová indulsz azzal?
- Amerikába. - Amerikába?
Nem maradhatok La Mugában. Nem bírom tovább.
Ezért mész el így? Éjjel, egy szó nélkül?
Julia, mi történt?
Úgysem értenéd.
- Megyek veled! - Mi?
- Azt mondtam, veled megyek. - Nem. Itt maradsz.
Hagyd abba!
Nem élhetek nélküled, Julia!
Mariona!
Én sem szívesen megyek el.
Menjünk együtt!
Először én megyek el.
Amint berendezkedtem, írok.
És akkor utánam jöhetsz.
- Julia... - Ígérem.
Komolyan gondolod, hogy apa megold mindent?
Persze, kicsim. Biztosan.
BARCELONA 20:45 MEGÉRKEZETT
Szia, kicsim!
Apa, Kate nem volt rajta a gépen.
- Mindjárt megőrülök! - Semmi baj! Nyugi, nyugi!
Nem! Nem! Nem nyugszom meg. Kate azt mondta, bajban lehet.
Oké. Tudod, merre van?
Annyit mondott csak, hogy Katalóniában, valami borvidéki városban.
De az anyjával van, ugye?
Vele és a nagyanyjával.
Kicsim, csak pár napja ment el.
B-Biztos van valami magyarázat.
Biztos, hogy hamarosan felhív, szóval felesleges túlaggódni.
Oké, apa! Oké!
Megbeszélésen vagyok,
de ígérem, hogy visszahívlak, és megoldjuk a dolgot, jó?
- Szeretlek, kicsim! - Szia!
Így, hogy Fredet elnyelte a föld,
egy megoldás maradt.
Találjátok meg őket!
- Remélem, éhesek. - Én farkaséhes vagyok.
Isteni az illata.
- Valóban. - Tessék!
- Elég ennyi? - Igen, persze.
Én nem kérek annyit.
Fogd be, kicsim, és egyél! Még fejlődésben vagy.
Az én koromban más. Vagy meghízol, vagy elfogysz.
Még, még! Ne sajnálja!
Kösz, jóképű!
Ó, ez isteni. Nagyon finom!
Jó étvágyat!
Kérsz?
Köszönöm.
Jó, mi? Istenien főz.
Gyere ide! Gyere csak!
Finom?
S. BARNEDA „LA TIERRA DE LAS MUJERES” CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila