Spiser du godt?
ETT ÅR TIDLIGERE
Har du fått venner? Har det blitt mye festing?
Jeg kommer for sent til timen igjen.
Hva mener du med "igjen"? Det er ikke bra, vennen.
Hvis du lar være med å ringe, så rekker jeg timene.
Men jeg savner deg.
Men livet mitt er her, og ditt er i New York.
Lær deg å lage keramikk, start et firma. Du er smart. Du vil gjøre det bra.
Eller dra på en tur med pappa. Hvor vil du dra?
- Jeg vil besøke deg neste helg. - Du må få deg et liv, mamma.
Det er ingen dum idé. Vi kan dra til restauranten du liker.
Jeg kan bli en ekstra dag. Hva synes du?
Kate? Hvorfor svarer du meg ikke? Hallo?
Jeg kan ikke snakke nå. Jeg må gå. Jeg ringer senere.
Hva? Nei.
Av og til begynner våre største eventyr med de mest uventede øyeblikkene.
Et tilfeldig møte med en fremmed.
En følelse av hjelpeløshet når noen vi elsker blir borte.
Vi ber aldri om denne reisen,
men den avdekker sannheten som vi trenger å møte.
Hva gjør vi nå?
Vet ikke. La meg tenke.
Vi er her fordi du tenkte. Det er best du gir deg.
- Vi ringer pappa. - Han ringer oss når alt er i orden.
- Vi får bare vente. - Vente? Mener du det?
Nå er alt i orden.
Dere kan gå.
Det var alt, mine damer. Ikke bryt loven igjen. Det blir stående på rullebladet.
Se. Jeg skjelver.
Amat fikk dårlig samvittighet. Han vil ikke anmelde det.
Så snilt av ham.
Jeg vil uansett ikke se dere igjen.
På stasjonen, altså.
Jeg kan ikke love noe. Jeg har aldri vært snill pike.
Jeg er så lei for det.
Jeg vil huske det som var bra. Veldig hyggelig å se deg igjen, Julia.
- Og å møte deg. - Hyggelig å se deg også.
Nå må vi dra, for vi har det travelt. Har vi det ikke travelt, vennen?
Ha det, Andreu. Og takk.
- Hva er det som haster? - Liker du å sitte fengslet?
Jeg ville bort så fort som mulig.
Du ville bort fra mannen som kjenner deg.
Det er en liten by. Alle kjenner hverandre.
OK. Hva er planen din nå? Skal vi dra hjem?
Nei. Vi skal et sted hvor jeg slipper å krangle med dere to.
Vi drar på stranden.
Vi får se. Hvis vi vil dra, må vi gjøre to ting. Hente bilen og pengene.
Jeg henter bilen. Amat sa det er et verksted her.
Perfekt. Vi møtes om en time. Vi drar hjem til idioten.
Gi meg veska.
Herregud.
Kom igjen. Kom igjen.
- Trodde ikke du ville se ham igjen. - Men pengene er hjemme hos ham.
- Fra narkotikasmuglingen. - Jeg er ingen smugler.
Jeg skal gi meg.
Se, se, se! En hane i hønsegården.
- Det er bare damer. - Gamle damer.
- Jeg liker ham ikke. - Du er visst den eneste.
- Jeg er ikke gammel. - Du trenger briller. Han er så kjekk.
- Så søt. - Vi må gå. Han ser ikke hit nå.
Forsiktig.
OK.
- Hva gjør du? - Her er det.
Jeg snek meg ut til tivoliet denne veien. Kom igjen. Gå inn.
Du kan gå. Jeg venter ved inngangsdøren.
- Hva skal du gjøre om noen ser deg slik? - Jeg går ikke inn dit.
Vil du ha pengene dine?
Ikke la det være edderkopper her. Ikke la det være edderkopper her.
Det gir meg mange minner. Vær forsiktig.
La meg se. Hva med litt lys?
Jeg hadde det moro her nede med gutta fra byen.
Så romantisk. Hvor gjemte du pengene?
Pengene? La meg se. Tenk. Kom igjen.
- La meg se. La meg se. - Si at du husker det.
Skremte jeg deg? Jeg visste det. Selvfølgelig husker jeg det. Kom.
Det er ikke morsomt.
Det er ikke noe her. Ingen penger.
- Hva? Pengene kan ikke bare forsvinne. - Nå er det nok!
De er borte.
Hallo?
Jeg trenger hjelp med bilen. Vi var med i en ulykke...
Er ikke du litt ung til å kjøre?
Nei, jeg kjørte ikke. Det var hun som kjørte.
Moren min.
Jeg tuller. Hvor er hun?
Bestemoren din er en legende her. Men du virker mer sjenert.
- Amerikanere? Du har en merkelig aksent. - Jeg vokste opp i Mexico.
Jeg visste det.
Så flyttet vi til New York.
- Jeg går på en skole på Rhode Island. - Studerer du på universitetet?
- Ikke ennå. Jeg går på internatskole. - Jenteskole? Det ville vært moro.
Det er OK. Jeg vil studere kunst neste år på universitetet.
- Vil den lille jenta bli kunstner? - Jeg er ikke en liten jente. Jeg er 17.
Greit. Beklager. Jeg bare spøkte.
Hva studerer du?
Jeg studerte, men ikke så mye. Jeg var utvekslingsstudent i Berlin.
Du er ikke den eneste globetrotteren.
Jeg måtte tilbake da mamma døde, så pappa ikke var alene.
Verkstedet, bilen og de der er hans greie.
IKKE KJØR FOR FORT
- Uff... - Ikke si at det er faren din også.
Nei, det er mitt, men han liker det også.
- Er faren din med? - Nei.
OK?
Ikke vær nervøs.
Jeg er nervøs fordi dere skal møte foreldrene til kjæresten min.
- Det går så bra. - Selvfølgelig.
- Hei. Jeg heter Fred. - Hyggelig å møte deg. Jeg heter Tony.
- Hei. - Hyggelig.
- Hei. - Hei, Maggie.
Maggie sier at du vil studere kunst, Kate. Du vil visst bli en sulten kunstner.
De er gjestene våre. Ikke vær frekk.
Hun har talent. Jeg liker at hun kan uttrykke seg gjennom kunsten.
Jeg jobber innen eiendom. Og du?
- Tony driver med anleggsvirksomhet. - Jeg liker å skitne meg til.
Slipper å gå i dress og slips, men har råd til den dyre kostskolen.
- Kjære. - Hva?
Man må kunne forsørge familien. Jentene fortjener det beste.
Får jeg spørre om noe? Hvordan taklet du Kates greie?
- Greie? - Det at hun er lesbisk.
Da Maggie sa hun var sammen med en jente, ble vi så sjokkert.
Tony er jo katolikk og litt gammeldags. Han var ikke særlig positiv i begynnelsen.
Jeg prøver å være fordomsfri, men de er så unge. Kanskje det bare er en fase.
Jeg er glad hun møtte Kate. Hun er så søt og feminin.
Jeg er glad hun ikke fant seg ei jente som kler seg som en lastebilsjåfør.
- Hei. - Hei.
Jeg er glad dere kommer overens med dem.
- De er så kule. - Ja.
Hva er galt med dem?
Er du sikker på at Maggie er den rette for deg?
Hva får deg til å si det?
Kanskje du bør gå ut med flere før du finner den beste for deg.
Fordi Maggie ikke er det?
- Nei, det var ikke det jeg mente. - Nei, men du sa det.
Kan du ikke prøve å være glad på mine vegne? Eller er de ikke bra nok?
Wow. En uforglemmelig dag.
Vennen...
Hei, Boo-Boo. Litt av et hus.
Hva er det?
Hva er problemet?
Det er mamma. Det er problemet.
Hun vil ikke høre på meg. Hun klarer ikke å sette seg inn i en annens situasjon.
Husker du...
- Husker du da du sa du ønsket transisjon? - Selvfølgelig husker jeg det.
Den dagen du fortalte det, så...
Jeg klarte ikke å ta det inn over meg.
Men moren din... Moren din sa bare klart ifra.
Hvis jeg hadde innvendinger, så var det mitt problem, ikke ditt.
Hadde du det?
Ja, for å være ærlig.
Ja, jeg var redd.
Jeg ville ikke at du skulle lide.
Og jeg forsto ikke hva som foregikk inni deg.
Og jeg var bekymret.
Bekymret for at jeg ikke kunne beskytte deg.
Det var alt. Det er alt mamma og jeg ønsket.
Å kunne beskytte deg.
- Jeg er glad i deg. - Og jeg i deg.
Kom hit.
- Jeg er glad i deg. - Ja.
Får jeg låne mobilen din? Min fungerer ikke.
Selvfølgelig, men det er dårlig dekning.
- Hallo? - Maggie!
Jeg har vært så bekymret. Går det bra?
- Nei. - Hva har skjedd?
Mamma har blitt gal. Jeg må bort herfra.
Pappa kan kjøpe en billett til deg. Bare dra til flyplassen.
- Du! Da er alt klart. - Vi snakkes senere.
Kan du kjøre meg til flyplassen?
Hei!
Herregud.
Hei, du!
- Du, stopp! Hei! - Min amerikanske venn er her.
Du ser ikke så bra ut. Tøff natt?
- Hvor er pengene mine? - Penger?
- Pengene som var på kjøkkenet. - Har du brutt deg inn hos meg igjen?
Hør på meg! Vent!
- Ikke skift samtaleemnet, din tyv. - Jævla amerikaner.
Hun dømmer folk her allerede.
Denne mannen har stjålet pengene mine.
Han har ikke stjålet noe.
Du skylder oss penger etter at vi mistet druene.
Du kan bare dra tilbake dit du kom fra. Med pengene dine er vi skuls.
OK... Nei, nei. Hva? Nei. Pengene mine!
- Ja. - Vent litt... Er traktoren ny?
Ja. Fin, ikke sant? En suicidal sjåfør ødela tilhengeren. Ingen forsikring.
Hun kunne betale for en ny en, ikke sant?
Hvor mye kostet den? Jeg hadde 50 000 dollar.
Vi har flere utgifter. Materialer og nye låser hjemme.
En gentuza har brutt seg inn.
- "Gentuza"? Hva er det? - Han sier at du er en slem person.
Takk! Jeg? Gentuza? Du? Du er en gentuza!
Tror du at du er George Clooney med det smilet og alle hønene rundt deg?
Ja, dere klukker rundt. Du er en drittsekk. Gi meg pengene!
De er mine nå.
Du snakker altså engelsk? Hvorfor sa du ikke det?
Jeg hadde ikke lyst. Og jeg er ingen drittsekk.
- Nå er vi alle her. - Byens beste er visst her.
- Hvordan går det? - Bare bra. Se! I motsetning til enkelte.
Gi deg. Du er like gammel som Ramona.
- Du er en tyv. Gi meg pengene mine. - Skal vi ringe politiet igjen?
Vil du forklare hvor du fikk tak i 50 000 dollar i hundredollarsedler?
Fortsett å plukke, damer. Vi har mye å gjøre.
Du er en tyv!
- Toalettet, takk? - Der borte.
Takk.
- Hei, Montse. - Hei.
- Vil du ha litt vin? - Å ja. Ja.
Kom igjen.
Svar for datteren din.
Gi datteren min litt. Hun kan alt om vin. Eier en vinforretning.
- Nei takk. - Vi lager den her.
Takk.
- Liker du den ikke? - Nei... Jo!
Den er sterk... og veldig interessant.
Ja, de sier det.
- Og folk kjøper den? - Vi har hatt det bedre, men det går.
La oss skåle for Julia og Gala, mine nye kunder.
De tilbrakte første kveld i La Muga i fengselet. Litt av en ankomst.
Det var bondens skyld.
- Jeg liker ham ikke. - Amat?
Jeg liker ham.
Han stjal alt vi har. Du kan ikke like ham.
Jeg syntes også han var frekk da han kom. Men han har hjulpet samvirket mye.
Han jobbet hardt for å vinne naboenes tillit.
Han er moro å være sammen med og god til å lage mat.
- Å ja. Gode linser. - Mamma.
- Han kjøpte huset uten mammas tillatelse. - Det er ikke sant.
Mariona sa hun var eneeier. At Julia var død.
- Hva? - Jeg er stum.
Det var bare et rykte.
Mariona!
Åpne døren!
Hun fortalte folk at jeg var død. Hun vil ikke treffe meg.
Mariona!
- Hva gjør dere her? - Jeg må spørre deg om det samme.
- Er ikke dette... - Det er mitt hus.
Nei, Marionas. Er du onkelen min?
- Jeg visste ingenting. - Du fengslet oss. Vi er i slekt.
Loven er loven. Ikke bær nag.
- Skulle gjerne... - Er Mariona hjemme?
Det er ingen god idé.
Definitivt din datter.
Mamma.
Du har besøk, Mariona.
Ikke la døren stå ulåst. Da kommer utøy inn.
Vi burde ikke kommet.
Da drar jeg til stasjonen. Botifarra-mesterskapet er i full gang.
Hei! Jeg fikk ikke introdusert meg her om dagen.
Jeg er niesen din. Hyggelig å møte deg.
- Hei, Mariona. Hvordan går det? - Jeg hadde det bra til du kom.
- En klem ville være bra. - Du er nok ute etter mer enn en klem.
- Si det. Fortell om huset. - Gjør det du.
- Hun er din søster. Kom igjen. - Det var din idé. Jeg vil ikke.
- OK. Du hadde ikke lov å selge huset. - Jeg visste det.
Du løy og sa at moren min var død.
Når noen er savnet i mer enn fem år,
så kan man få dem erklært død.
Jeg har ikke hørt fra henne på 40 år. Ikke en telefon. Ikke et brev.
Førti? Mamma... Du sa du snakket med henne av og til.
- Beklager, men årene går i surr for meg. - Tenk at du aldri ringte henne.
- Skal vi kjefte på henne eller meg? - OK. Greit.
Jeg forstår at du er sint, men du kunne... Kan du fjerne biene dine?
De er som folk. De stikker ikke hvis du lar dem være.
- Vil dere noe mer, eller går dere nå? - Skal du forlate søsteren din på gata?
Hun er ikke lenger min søster.
Jeg tror ikke du forstår hva som skjedde.
- Hun reiste langt, var alene, gravid. - Gravid?
Hun hadde det vanskelig. Pappa døde og hun var svært ung...
Vent litt.
Sa du det? At du var enke?
Og jeg er løgneren? Stikk.
- Vi burde ikke kommet. - Hvorfor sa hun at du løy?
Hun sier hva som helst når hun blir sint.
- Faren din døde før du ble født. - Ja, det var det du sa til meg.
Faren din er død. Basta.
Bevis det.
Han var i ferd med å drukne. Jeg hadde kommet meg til land.
Han lærte aldri å svømme, stakkar.
De gjorde alt for å redde ham, men han var alt død.
Du sa han døde av et hjerteinfarkt.
Frykten ga ham hjerteinfarkt. Derfor druknet han.
Du vet ikke hvordan det er å se din elskede dø foran deg.
Han døde uten å vite at jeg var gravid.
Han var en flott person. Du er din fars datter. Veldig lik ham.
Han døde i 1912.
Vil du regne på det, eller skal jeg?
Fortell sannheten. Hva skjer?
Du er gravid, Julia.
Hvordan er det mulig?
Jeg tror ikke jeg trenger å forklare det.
Det er en liten by. Det vil snart vises på deg.
Alle naboene vil sladre.
- Det gjør de allerede. - Vet du hvem faren er?
Snakk med ham. Eller skal jeg snakke med moren din?
Nei. Hun kaster meg ut eller gir barnet til nonnene, Oriol.
Hva vil du gjøre?
Fortell sannheten.
Hvem er faren min, Julia Xatart?
Jeg vet ikke! Hukommelsen min er ikke så god.
Og jeg var ganske flittig den gangen.
Jeg hadde mange beilere.
Og derfor dro du?
Jeg ville ikke miste deg. De ville gitt deg til nonnene.
Det var en annen tid. Mor ville kastet meg ut.
Jeg ville beskytte Mariona.
Mariona hadde det bedre her. Hun hadde alt her.
Hva kunne jeg tilby?
- Bo i en campingvogn og gjøre strøjobber? - Det var det vi gjorde.
Ja.
- Så du ringte henne aldri? - Jeg prøvde, men det ble for vanskelig.
- Hva skulle jeg si? - Sannheten.
Gala, vennen. Tilgi meg.
Gala, stopp. Jeg besvimer.
Jeg vokste opp uten en far. Vet du hvor vondt det er?
Tror du det var enkelt for meg? At jeg likte å lyve?
Det virker sånn.
Er ikke det bilen vår?
Hei! Hei! Hei!
Hei!
Stopp!
Hei! Hei!
Hei!
- Det er bilen vår. - Betyr den mye for deg?
- Jeg vet ikke om jeg får fikset den. - Perfekt.
Kom, mamma. Kate venter på oss.
Kate har alt dratt.
- Jeg kjørte henne til flyplassen. - Hva?
- Pokker ta henne! - Hun sa hun skulle hjem.
Herregud. Kan du kjøre oss til flyplassen?
Det er leit dere har problemer, men det er en redningsbil, ikke en drosje.
- Det er viktig. - Ja, men jeg har alt kastet bort tiden.
Du kjører dem til flyplassen, ikke sant?
Nei, nei, nei. Over mitt lik.
Jeg drar ingen steder med ham.
Håper hun ikke har dratt.
Er "traktor" den eneste farten du kjenner? Kan du kjøre fortere?
Ikke hør på henne. Og takk for at du kjører oss.
Jeg vil sørge for at hun er langt unna huset mitt. Å, sa jeg det høyt?
- Tenk at hun dro uten å si noe. - Hvor lærte hun det?
- Kanskje fra deg. - Det er din skyld at hun dro.
- Burde jeg tjoret henne fast? - Du burde sagt sannheten.
Du kan ikke bare be henne starte på nytt her og tro hun vil like det.
Hun vil hjem til tingene sine, til vennene.
- Og hun vil snakke med idioten Fred. - Og Fred er...
Bryr det deg? Det er en privat samtale.
Det er rart å se deg krangle med andre enn meg.
- Tosken Fred er mannen hennes. - Ikke kall ham det.
Dette er hans skyld.
Han har alltid lurt deg med smilet sitt og... Jeg tåler ham ikke.
- Han gjorde hva han ville bak ryggen din. - Det er ikke sant. Jeg kjenner ham.
Jaså? Så fortell meg hva dritten har gjort denne gangen.
Hva skjer, Gala?
Vet du hva jeg fant ut i dag, i en alder av 45 år?
Det er ikke privat lenger?
Faren min er ikke død. Han kan være hvem som helst.
Det er alltid moro å gi deg skyss. Veldig underholdende.
- Vent her. - Vel bekomme.
Jeg forstår at du er sint, men sint nok til å forlate meg?
Bli her mens jeg ser etter Kate.
Nei. Jeg kjørte dere hit, men jeg må tilbake. Hun trenger ingen barnepike.
Jo, det gjør hun. Ikke forlat henne.
Vær så god.
Hei, hei! Billett.
Jeg må snakke med datteren min. Det er en nødssituasjon.
Ikke uten billett.
- Kom vi for sent? - Jeg må ha penger til en billett.
- Jeg har ingen. Jeg brukte dem på shots. - Sier du det?
Nei, jeg har ikke penger. Hvis Kate vil dra, så er det hennes valg.
Hun er ung og savner kjæresten. La henne dra. Vi kan dra på stranden.
Vi skal ikke på stranden! Jeg vil inn på flyplassen før Kate drar.
Stranden vil gjøre deg godt, for du er stresset.
Selvfølgelig er jeg stresset. Drar hun, kan jeg ikke beskytte henne.
- Takk for lånet av mine penger. - Han er grei.
Almarch Airwaves' ALM flight 8077
til Boston er klar for ombordstigning. Gå til gate B34.
Almarch Airwaves' ALM flight 8077 er klar for ombordstigning.
Alle passasjerer, vennligst gå til gate B34.
- Hva gjør du, Kate? - Hva gjør du her?
Hva jeg gjør her? Hadde du tenkt å dra uten å si ifra?
Du forteller ikke meg noe. Livet mitt er der.
Hvis du ikke har råd til skolen, skal jeg få en jobb eller søke om stipend.
Men jeg kan ikke forlate livet mitt. Eller Maggie. Jeg elsker henne.
- Du kan ikke dra. Du forstår ikke. - Du forstår ikke.
Husker du hvordan det er å elske noen? Som pappa?
- Elsket du ham? - Det er urettferdig.
Det er urettferdig å lyve for å få meg hit. Jeg drar til Maggie.
Faren din fikk oss i denne røra. Jeg har ikke fortalt...
Bare...
Takk. Det at vi ikke har penger, er det minste problemet vårt.
Faren din skylder noen fyrer penger.
Du lyver.
Hvorfor tror du vi dro hit? Tror du jeg vil bo i en drittby?
Nei, fordi jeg mente dette var det eneste stedet de ikke vil lete etter oss.
- Du kan ikke dra tilbake. Det er farlig. - Hva mener du?
Fyrene som pappa skylder penger ser ganske nifse ut.
De vil gjøre hva som helst for å få tilbake pengene. Til og med skade oss.
Hva med pappa?
Jeg har ringt ham tusen ganger. Telefonen hans er ikke lenger i bruk.
Tror du de har gjort ham noe?
Nei, nei, nei, vennen. Faren din kan ta vare på seg selv.
Han vil finne på noe for å fikse alt.
Men det er hele sannheten.
Du må bli her og gi meg litt mer tid.
Unnskyld, frue. Flyet skal snart dra. Skal dere være med?
Du kan ikke leve uten bestemor. Vi drar.
Hjelp meg.
Jeg må hjem. Hvor skal jeg slippe dere av?
Jeg vet ikke. Vi har ikke noe hjem. Ingen penger.
Fengselet var bedre. Vi hadde en seng.
Pass Golfo. Jeg kommer straks.
Jeg vil angre på dette, men jeg har god plass hjemme.
- Jeg ordner en seng i uthuset. - Er du hyggelig nå?
Jeg er faktisk hyggelig. Vi fikk en dårlig start.
Ja, du bor i huset vårt og stjal pengene våre.
Du var ikke så grei, men jeg tilgir deg. Jeg vet hvordan det er å være desperat.
Samvirket går dårlig for tiden, men hele byen er avhengig av det. Derfor...
...lånte jeg pengene dine. Det var dumt.
Men vi skal betale det tilbake. Gi meg... Jeg vet ikke helt...
- Et par måneder. - Et par måneder?
- Er det vinen de serverer i baren? - Ja.
Da vil du aldri få tilbake pengene mine.
- Hvorfor ikke? - Den er ikke god.
For mye alkohol. For tørr. Men druene er gode.
Det er din skyld.
Vet du hva? Nå angrer jeg alt på at jeg er hyggelig mot deg.
Vent. Jeg kan gjøre vinen bedre.
Jeg kan mye om vin. Jeg har en forretning.
Hadde en forretning. Jeg kan hjelpe dere å selge mer.
- Er du vinekspert? - Det er mye du ikke vet om meg.
Jeg trenger flere arbeidere.
Skal vi dra?
Forsiktig.
Flott! Vi skal bo i skrekkens hus.
Er dette det beste rommet?
Det var mitt.
Finn dere til rette. Kom, Golfo.
Hva gjør du, Julia?
- Hva gjør du? - Unnskyld, Mariona.
Hvor skal du med det?
- Til Amerika. - Amerika?
Jeg kan ikke bli i La Muga. Jeg orker ikke mer.
Er det derfor du drar? På natten, uten å ta farvel?
- Hva skjer? - Du vil ikke forstå.
- Jeg blir med deg. - Nei, du kan ikke dra herfra.
Stopp.
Jeg kan ikke leve uten deg.
Mariona!
Jeg ønsker ikke å dra ifra deg.
Vi gjør det.
Jeg drar først. Når jeg har funnet et sted, så skriver jeg til deg.
Så kan du komme.
- Julia... - Jeg lover.
- Tror du pappa vil fikse det? - Selvfølgelig. Det er jeg sikker på.
- Hei, vennen. - Kate tok ikke flyet.
- Jeg er redd. - Ro deg ned. Ro deg ned.
Nei. Kate snakket noe om trøbbel.
Greit. Vet du hvor hun er?
I en vinlandsby midt i Catalonia.
- Men hun er med moren sin? - Ja, moren og bestemoren.
Det har bare gått noen dager. Det finnes nok en god forklaring.
Hun tar snart kontakt. La oss ikke få panikk ennå.
OK, pappa.
Jeg sitter i et møte, men jeg ringer deg tilbake. Vi fikser dette.
- Glad i deg. - Ha det.
Siden Fred har forsvunnet, har vi bare én mulighet.
Finn dem.
- Er dere sultne? - Veldig sulten.
- Det lukter deilig. - Det gjør det.
- Er det nok? - Ja takk.
- Ikke så mye. - Spis. Du vokser, vennen.
På min alder blir man enten tjukkere eller tynnere.
Mer, mer. Ta i.
Takk, søten.
- Dette er så godt. Nydelig. - Nyt måltidet.
- Vil du ha? - Ja.
Det er så godt. Fyren er god til å lage mat.
Kom hit.
Er det godt?
INSPIRERT AV ROMANEN "LA TIERRA DE LAS MUJERES" AV S. BARNEDA
Tekst: Tina Shortland