Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
U 90-ima u Alžiru prvi nas je put pogodio "Toksični šok".
Mladi par bio je u vezi više od godinu dana.
Upoznao se na fakultetu i trebali su se vjenčati sljedeće godine.
Brak bi značio vođenje ljubavi.
No oni nisu mogli odoljeti iskušenju.
Jedan dan, ne želeći više čekati, skrili su se ovamo ludi od požude.
Kad ih je svladao užitak, osjetili su kako iščezavaju.
Umrli su. Pogodio ih je "Toksični šok".
Legenda kaže da su tijela ostala tu i nitko ih se nije usudio pomaknuti.
Imao sam 13 godina. Ta mi se priča urezala u pamćenje.
Seks je bio opasan. Čekala me Božja kazna.
No slika para isprepletenih udova bila je nevjerojatno uzbudljiva.
Ne, mama, neću se oženiti dobrom majkom i odanom, dobrom kuharicom muslimankom.
Ne, tata, neću postati uzoran francuski Arapin, stup tradicije i republike.
Neću okončati rasizam.
Dragi roditelji, iako sam odrastao,
želim se predati užicima i osjećaju srama.
Užitak i sram.
Vaš je posao gotov.
Kako bi zločest, perverzan dječak poput mene
mogao biti rođen u tako uzornoj obitelji?
Moj je otac bio strog i vrijedan.
Moja je majka bila utjelovljenje predanosti.
Imali su tri sina
koja očito nisu začeta u trenucima užitka.
Tako su preživljavali.
Promatrajući svoju obitelj, shvatio sam da je svatko prošao "Toksični šok".
Svatko se ševio. No nitko nije smio znati.
Ispostavilo se da su i moja dva brata bila perverzna poput mene.
Najstariji Hakim došao bi svake nedjelje sa svojim cimerom Borisom
i bio je tako zahvalan da je svaki put bio pozvan.
Sviđao se roditeljima. - Još hrane, Borise?
Istini za volju, Hakim je bio peder.
Živjeli su zajedno.
Imali su sina, malog Angela. Svi su znali, nitko nije ništa govorio.
Vi cimeri se slažete? -Da, sjajno.
Ide dobro? -Naravno.
Sjećaš se, Hakim, da sam rekao kako sam nervozan
zbog toga što živiš s muškarcem s djetetom.
Nisam li? -Ali slažemo se.
Blagoslovljeni smo. - Imao si pravo.
Priznat ću kad imaš pravo. Kad imam pravo, imam pravo.
Čista istina.-Mama, nažalost, ne.
Srednji sin Djibril bio je pravi ulični huligan.
Država nas čini lošima zbog dvostrukih standarda.
Kršenje zakona je za nas opravdano.
Krijumčarenje je vaše pravo.
Tako uspostavljamo ravnotežu. Ništa više.
No novac mu nije bio motivacija.
Priroda mu nije omogućila da privlači žene.
Kurvanje je riješilo taj problem.
Komad hašiša nije vrijedio 200 franaka,
nego seks sa Sandrom.
Opsjednut djevojkama, no u strahu od "Toksičnog šoka",
znao sam da se moram držati postrani.
Zato sam išao na bazen da sa sigurne udaljenosti buljim
u prave djevojke bez odjeće.
Diskretno sam drkao, nesvjestan higijene.
Među plivačima doživio sam svoj prvi orgazam.
Još mjehurića, Fatima? Odjednom mi je to uništeno.
Mama je bila u bazenu. -Savršeno je.
Jesam li oplodio svoju majku? -Uživaj.
Shvatio sam da smo ovdje iz istih razloga.
Nekako je nesvjesno uživala u tome.
Zato je moja majka voljela Francusku.
U dobi od 39 godina, nakon troje djece,
moja je majka otkrila seksualni užitak. I to ne sama.
No katkad tata nije bio na poslu.
Eto.
Tony. -Trener plivanja. Vaše žene. Nevjerojatno napreduje.
Zvijezda je u bazenu.
Srećom, dvostruki šok neutralizirao je skandal.
Svatko je nastavio po starom bez ijedne riječi.
Što je za večeru?
"Šorba"? -90 minuta. Ne više.
Moje pretjerano masturbiranje jako me zabrinjavalo.
Hoću li umrijeti od masturbacije?
Bol je uzrokovala razne imaginarne bolesti
zbog kojih sam morao k liječniku.
Gđo Selloum?
Ali odlazak dr. Cohenu imao je štetan učinak.
Dr. Cohen imao je kćer Lenu
za kojom sam bio lud,
što je povećalo učestalost i intenzitet mog samozlostavljanja,
a time i pogoršalo moje stanje.
Više straha značilo je više odlazaka liječniku.
Bio je to začarani krug.
Ništa ne vidim.
Odvezao bih se biciklom do Leninih vrata
nadajući se da ću je vidjeti.
Često si bolestan. -Da.
Zašto?
Čekaj.
Zatvori oči.
Zatvori ih.
Otvori ih.
Omamljujući Lenini intimni dijelovi tijela
zarobljeni u bijelim pamučnim gaćicama.
Strah od "Toksičnog šoka" nadvladao je moju požudu.
Nakon toga odlučio sam da ću izgubiti nevinost.
Nade sam polagao u novčanik svog oca.
... Ublažava probavni trakt... -Probavni.
Jedan sat sa Sandrom za jedan dan posla s tatom.
Meni se činilo poštenim.
Glad... -... I lajtmotiv gladi... -Lajtmotiv, da.
Zanemario sam još jedan od naših tabua.
Arapin ne smije krasti.
Ako krade, krivi su svi Arapi.
Što je ovo? Znaš li što će ti se dogoditi?
Vidi. Jean-Marie Le Pen. Odvest će te.
Kradljivi mali Arapi?
Razreže ih i pojede.
Probudi se. Poštuj Arape, poštuj Alžirce,
svoju majku, svog oca, sve muslimane, čak i Marokance.
Poštovat ćeš Francusku ili ćeš mi donijeti "h'shumu".
Donijet ćeš mi sramotu.
Ubit ćeš me. Otjerat ćeš me u grob.
Tražili su od njih da svjedoče. Začudo, 28 godina nakon činjenica!
No Alžir je neovisan od 1962.
Cijelu sam priču ispričao Leni.
Da sam htio ukrasti da izgubim nevinost kao profesionalac,
i da nisam uspio.
Možda bi pristala učiniti mi uslugu besplatno.
Umiranje s Lenom činilo se kao slastan kraj.
No Bog je velik, čudni su njegovi putovi
i ja sam preživio.
Iz "Toksičnog šoka" Youssefa Salema, moga gosta
u "Imaginarnoj knjižnici". Ova ideja toksičnog šoka
kao Božje kazne mnogo govori o tome kako vaši likovi
gledaju na seks i religiju. O čemu je ovdje točno riječ?
Užitak je isto što i kazna.
Pokretačka snaga svake religije jest puritanska doktrina.
Moj lik, dijete, vjeruje u to.
I da je J.-M. Le Pen veliki, zločesti vuk?
Zato što je on to i bio!
Pitajte drugu generaciju imigranata iz 80-ih.
Bili smo uvjereni da će nas Le Pen pojesti.
To nas je držalo pod kontrolom.
Očito nije uspjelo.
No knjiga je i smiješna. Ne odaje se ljutnji, mržnji ili bijesu.
Život, požuda, užitak uvijek nađu način.
Moji likovi stvaraju svoje pobjede, svoju slobodu.
Je li Youssef slobodan?
Nadam se.
Zašto se smješkate? Zbog lika ili sebe?
Zbog sebe. Samo odgovaram.
Čudan? Sumnjiv? - Užasnut. Nastavite.
Poznati ste po dvjema povijesnim biografijama.
Nisu baš popularne.
Čudno, da budemo iskreni prema gledateljima.
"Toksični šok" vaš je prvi roman. To je jedna intimna, osobna priča.
Ova je obitelj toliko razrađena na svakoj stranici da mislimo:
"Nakon 'Gospođa Bovary sam ja' ovo je autobiografija." -Stanite.
Nimalo. -Nije? -Ne.
Čovjek se zove Youssef. Siva zona. -Ne. Da.
To je uobičajeno ime. - Niste mu dali ime Karim.
Uvjeravam vas da je sve izmišljeno. Sve sam izmislio.
Nije autobiografija.
To nije prljava riječ. - Volim ih. No ova knjiga to nije.
Ja volim tekst, jezik. - I fikciju. -I fikciju.
Tako lijepa fikcija. "Toksični šok" Youssefa Salema,
gosta "Imaginarne knjižnice".
Trenutačni favorit. Želimo vam puno uspjeha.
Jesi li dobro? -Hvala, Augustin. - Bio si sjajan. I bez uvrede.
Shvatio sam. Ali čvrsto sam protiv toga da ljudi misle
kako je to povijest moje obitelji.
Znaš što je Philip Roth rekao o obitelji? Citirao je nekog pisca.
"Kad se u obitelji rodi pisac, obitelj je sjebana."
(NE) SLAVNI YOUSSEF SALEM
Trebao bih vam zahvaliti. Nikad čuo za njega.
Hvala. -Idemo i na radio. Knjiga zaslužuje reklamu.
Nikad ne zovete pisce dvaput. - Rijetko. Kad vidim potencijal.
Nazovite mene. - Uzet ću vaš broj. -Moram ići.
Je li to bilo o meni? - Oduševljen je. Želi te opet na radiju.
Možeš li mi dati predujam? Za vlak, rođendan moje mame. -Ne.
Mogu ti dati nedoličnu ponudu. - Izgubljen sam. Nekoliko ponuda?
Šalim se. Potrošio si svoj predujam.
Izdavaštvo je katastrofa. Jednostavno ne mogu.
Uzmi ove kolačiće koje sam dobila. Za svoju majku.
Hvala, Lise. - Bio si dobar u emisiji.
Možemo ovdje stati.
Ne poznajem ovu četvrt.
Ovdje.
Ne valjda ova rupa! -Živim ovdje.
Ako moj otac pročita, ubit će me.
Tko sluša svog oca s 45 godina? -Ja.
On misli da pišem o alžirskim junacima.
Ima dvije strasti: alžirske junake i pravopis.
Zato sam ostavio nekoliko pogrešaka. - Usput, zbog tebe sam ispala govno.
Mogao si mi to reći prije tiskanja. Koji izdavač to radi?
Voli ispravljati i držati mi predavanja. Dopustim mu.
Ne želiš da pročita knjigu,
ali ostavljaš mu pravopisne pogreške? -Tako je.
Safia, molim te još jedan.
Tvoj viski, Marguerite Duras. - Piće za sve. Ja častim.
Dobro. -Nisi li švorc? - Imam ovdje otvoren račun.
Sutra roditelji, naroljan danas. To je običaj.
Dođi i tulumari!
Dođi!
To je s Bliskog istoka. -Ne, L. A.
Imaš... Oprosti,
ne želim biti nametljiv, ali sviđa mi se tvoja frizura.
Ne zezam se! - Prelijepa je. -Mogu li dobiti račun?
Ti plaćaš?
544 eura.
Što ima?
Što ima? -Youssef! Kako je obitelj?
Jesi li dobro, Malika? - Nedostajao si nam.
Pozdravi svoje. -Vidimo se!
Tata! -Youssef! -Što je to?
Lilian, sin cimerice od tvoje sestre.
Našminkao me. Nisam mu mogao reći "ne". -Super. -Youssef, kako si?
Chrissa! Oprosti. -U redu je.
Kako je prošao put? -Odlično.
A tvoja biografija o emiru napreduje?
Naravno. -Ispravio sam početak.
I? -Pravopis je užasan!
Gotovo sam umro od srama. Što će ljudi reći?
Mi Arapi ne znamo pisati francuski? To želiš?
Dobro da imam tebe.
Je li tvoj izdavač pročitao "Emira"?
Što kaže? -Razmišlja o tome. - Kako to misliš? -Razmišlja.
Nije jednostavno pronaći tržište za emira Abdulkadira.
Kakvo "tržište"?
Emir ne treba tržište. - To joj i ja govorim.
Alžirski junaci ne trebaju tržište. Znaš to. Alžirski su junaci...
Vječni. -Vječni. Znam.
Mama, nisam te vidio! Oprosti!
Vidi ovo. Kako si? -Smršavio si. - Ne, dobro sam. Vidi ovo.
Sretan rođendan, mama!
Nisam zaboravio. -Hvala ti!
Sretan rođendan.
Što je to? - Kolačići iz "Laduréea".
Nemoj ih progutati. To je poslastica.
Vidiš li kako nas tretiraju? - Dvostruki standardi. Uvijek mi.
Dobar dan. Nemoj ti meni "dobar dan". Poniženi smo, a ti ne reagiraš.
Bit će problema. Pošteno upozorenje. - O čemu ti to? -O našem bijesu.
Opravdan je. I vratit će ravnopravnost. -Dobro.
Tako si mršav! -Dosta s tim. Stvarno? -Moraš jesti.
Premršav si. -Mršav sam? - Jako mršav. -Jako? -Smršavio si.
Je li jeo? - Ne, ručat će ovdje. -Evo derana!
Tvoj je mali tako sladak. - Jest. -Prošao sam pokraj tebe.
Nije vam smetala šminka?
Tvoj je sin presladak. Kad ste postale cimerice...
Sjećaš se, Loubna?
A ja sam rekao: "Jesi li sigurna da želiš živjeti s trudnicom?" -Da.
Sjećam se. - Imala si pravo.
Nije problem. - Nema problema. -Nimalo.
Evo. - Mouss je stigao!
Bok, Islam! Kako si?
Daj mi veliki poljubac!
Što je to?
Kolačići iz "Laduréea". - Kolačići iz "Laduréea"? -Da.
Zašto? Ja donosim kolače. Pekar sam.
U redu je. Mala slastica za mamu.
Donio sam kolač od jagoda. Bez brige.
I pojest ćemo ga. Ovo je ništa, mala slastica.
Pokaži poštovanje. -Smiri se. - Ako je problem, nećemo ih jesti.
Nisam to rekao. -Pod stresom si. - Ne, sve je u redu. -Idi u bazen.
"Na". -Kad sam napeta, idem u bazen. -"Na" bazen.
Kad se vratim, osjećam se sjajno. -Da?
Znaš tko je još ondje? - Tony. U bazenu. -"Na" bazenu.
Još je...
Svaka ti čast. - Sjećaš se Tonyja? -Naravno.
Francuska je dobra. Caroline dobro?
"Kako je" Caroline? -Dobro je.
Morala je na seminar. Nije mogla doći.
Pozdravlja vas i želi ti sretan rođendan.
Hvala. -Nisam je vidio dvije godine. -Tako dugo?
Mislili smo da ste se razišli. -Da?
Prošlo mi je glavom.
Nismo se razišli. Još smo u braku i živimo zajedno.
Što ti je? -Ništa. S tobom? -Ti.
Još nemaš dečka? Ni muža? -Imam visoke kriterije.
Previsoke? -Nešto te svrbi? - Ne, tebe svrbi. -Nešto ti je u oku.
Zatvori vrata. -Zatvorit ćemo ih. - Zatvori ih! -Ne brini se.
Pročitali smo tvoju knjigu. -Što? -Znaš ti što.
Kakvo je to smeće?
To je fikcija. Roman. Izmišljotina. Ljubavna priča. -Nasilno je.
Osramotio si nas. - Pročitaju li je roditelji, umrijet će.
Pretili, perverzni brat krijumčar. Mislio si da neću primijetiti?
Kako si mogao? Trpim što me ismijavaš zbog težine,
ali kako ti je na pamet pao sitni diler droge?
I nisam se ševila s prostitutkama. Jesi li lud?
Mama nije ševila tipa s bazena. -Znam.
Zamisli da tata to vidi? - Trebali bismo te ubiti.
Eliminirati. -Opravdano nasilje.
A zašto sam ja muško?
Zašto sam peder? Mrziš lezbijke?
To nisi ti. -Tko je to onda?
Oprostite, ja uopće nisam spomenut.
Nisam u knjizi. Ne postojim. - Mouss, nije o tebi. Krivo vrijeme.
Odgovori na moje pitanje. Zašto si me pretvorio u brata pedera?
Jer u tvom svijetu lezbijke nisu seksi?
A ismijavanje debelih muslimana? Što ti umišljaš tko si?
Ja nisam u knjizi. - Jesi. Spomenuo sam tvoj kruh.
Spomenuo si moje bagete? Rekao si:
"Kruh ne mora biti dobar ako ga je puno." Nisi li?
Možda. -Negramatička glupost.
To govori kako si me uvijek vidio.
Mouss, dosta. -Pusti to.
Ako saznaju o Chrissi i Lilianu? -Što onda? -Neće.
Ne sviđa ti se moj "quiche"? -Sviđa. -Što to radiš? -Ništa, samo malo.
Radiš bilješke. -Ne. - On radi bilješke. -Ne.
Vrati mi to.
Što, opet to radiš? Bolestan si!
Kradljivac. Nasilnik.
Krade čak i naše svađe! -"Ismijavanje debelih muslimana."
Opet? Opet pljuješ po debelim osobama?
Bliski smo. Nema izdaje. -Što? Dina je moj život!
Trebao bi biti oprezan. Vidiš li je tamo preko?
Razgovarali ste o meni. -Ne o tebi. -Meni je stalo. -Tamo u vodi.
Nije bilo o tebi. - Mrzim to. -Daj, tim smo.
Od ovog kamena brkovi više ne rastu.
Tako je zgodan!
Navijamo za Rachida!
Naš je iz Port-de-Bouca. Ponosimo se njime.
Koji je on? -U sredini. -Teško mu je.
Ali vodi. -Nije lako. -U tome je stvar.
Bravo, Rachid Bellac! -Bravo.
Volim te! -Nije najjači. -Ali vodi.
Ne, ne! - Počast Alainu Reyu! -Tata, ne to.
Alain Rey! -Tko? Ne znam ga. -Divio sam mu se.
Mi nismo. - Sjajan lingvist. -Znamo. Vrati.
I ti to želiš? Ne "Imaginarnu knjižnicu"?
Sve ćemo propustiti! -Ti si pisac!
Književni talk showovi podsjećaju me na moje neuspjehe.
Budi dobar prema svojoj djeci.
Vrati. -Daj!
Nevjerojatni ste. Evo! -Hvala, tata.
... Izazov "Jakovo oko". Spremni, gospodo? Tri, dva, jedan...
Je li to meso? Nije "halal"? -To je oko. -Još gore!
Ti ne jedeš oči. - Prozvači ih, Rachid!
Ne, samo progutaj! - Alžirac si. Iskaži se.
Prisilili su ga. -Nemoj nas razočarati.
Hajde, Rachid! - Mrzim Joachima. Gad.
Francuz. -Nisam rekla da je Francuz, nego da je gad.
Izgubio je! -Ne! - Gad je prvo pokazao svoj jezik.
Mrzovoljan je. Idem jesti kolačiće.
Htio sam da kušaš moj kolač.
Ne počinji. Dosta o tvojim kolačima. - Tišina. Vijeće govori. -Začepite.
Na ovom je papiru
ime osobe koju ste večeras eliminirali.
Ako je ispao, nećemo više gledati.
Rachid! -Sranje! Tako tužno.
Pleme "Izlazeće sunce" te izbacilo. Moraš otići.
Eliminirali su Arapina. Kao i uvijek. -Ne. -Da!
Namjere se na najjače. Rachid je najjači i izbačen je.
Tipična strana bjelkinja.
Govorim ti, provodili su istraživanje.
U SAD-u snagator pobijedi. U Francuskoj pobijedi pametan, štreber.
Mogu li nešto zaključiti?
Francuska je rasistička zemlja. Usrana, rasistička zemlja. -Reklame.
Nikad ne iznevjeri.
Tata, promijeni kanal. Daj mi to. - Pusti! -Nema više televizije.
Jesi li to ti?
Pomakni se.
Bravo! -Nije pokvaren.
Samo je kabel! -Popravi ga.
Možeš ga popraviti. - Prestanite ga navlačiti.
Oprezno. Je li slomljen? Možeš li ga popraviti?
Mouss, možda je samo isključen. - Nema više televizije!
Sve ovo zbog reality showa. - Zamijenit ćemo ga. -Naš ne radi.
Možemo tražiti pretplatu za četiri uređaja.
Što ću bez svojih programa za kuhanje? -Čitat ćeš.
Ustani, kasnimo. Imam termin kod dr. Cohena.
Zašto? -Zbog tvoje bolesti.
Što? -Ne možeš imati djecu sa svojom ženom Caroline.
Moramo vidjeti u čemu je problem.
Hoćeš li već jednom ustati! -Ne!
Dr. Cohen očito stari.
Gđo Salem?
Youssef?
Kako vam mogu pomoći? - Nikako. -Kako nikako?
Problem je što moj sin ne može imati djecu sa svojom Caroline.
Nešto se mora poduzeti. To nije normalno.
Jadan dečko ima već 45 godina.
Njegov otac i ja smo shrvani. -Razumijem.
Sanjam o toj maloj bebi. Francuska bi bila tako dobra.
Nosila bih to dijete u srcu. Razumijete li? -Pregledat ću ga.
Možete li pričekati u susjednoj prostoriji? -Zašto?
Znači, ne možeš imati djecu?
Razišli smo se prije dvije godine. -Dobro.
Zna li ona za to?
Caroline? -Ne, tvoja mama.
Ne, ona ne zna. -Ne? -Ne.
Bit će razočarana. - Neću joj reći.
Još si onako često bolestan kao i s 13 godina?
Da, ali ne trebam liječnika za to.
Inače, pročitala sam je. Bogme imaš petlje.
Mogao si promijeniti imena. - To je samo fikcija. Roman.
Ali jedan lik ima ovdje madež.
Slučajnost. -Nisi izgubio nevinost sa mnom. -Ne.
Nismo nikad... -Nikad. -Nikad.
Zato sam i pisao o tome. Da zamislim što je moglo biti.
Vratimo se mi na pregled. -Da.
A jezik? -Što? -Jezik. -Jezik? -Da.
Što, želiš da... -Ne. Jezik, način izražavanja.
Jako je dobar.
Lijepo je napisano. Nije "nacifrano".
Opet alarm. Prepisat ću nešto.
Ovo se često događa.
Youssef zarobljen
A sad prelazimo na drugu knjigu u našoj emisiji.
Književna senzacija ove jeseni.
Prvi roman Youssefa Salema, rođenog u Marseillesu, "Toksični šok"
izdavača "LM".
Vama u "L'Obsu" se jako svidio, Paul.
Nedvojbeno. O čemu je riječ u tom "Toksičnom šoku"?
Napad na muslimansku skromnost i
pretvaranje generacija imigranata koje su prožete tjeskobom...
Ponosit ćeš se.
Zabranila sam im da spominju autobiografiju.
Volim te, Lise. Hvala.
Još je zanimljivije to što navodi da priča nije autobiografska.
Meni je to roman. Pravi autentični roman. To ja... Ne?
Meriem Djebel, je li vas "Toksični šok" šokirao?
Snažna riječ. Ne. Nije me šokirao. No osjećam bol.
Jer čujem kako moji kolege hvale taj "roman"
i njegovu upitnu priču. Mizoginijska je.
Ne opet mizoginija!
To je glavni problem. - To kažeš svaki tjedan!
Jedina sam žena, znam valjda.
Uzmite početak s tim dječakom
koji bulji u guzice svojih sestrični dok čiste kuću.
Kako je to feminizam? - Ne mogu to podnijeti.
Odgovorite, je li to feminizam? -Šarmantno je. -Nije.
Ono što mi smeta jest samosažalijevanje.
Mrzi Arapina u sebi. Rijetka zbirka rasističkih klišeja
o manjinama, posebno muslimanima.
To je osuđivanje, to je uvreda. Kao Bogom dano rasistima u Francuskoj.
Pierre de Choudens? Ne zato što je rekla "rasist"...
Mislim da vam se nije svidjelo, ali iz drugih razloga.
Većinom jer ju je bilo teško pročitati do kraja.
Loš stil, jednostavno. -Nimalo.
Usput, prestao sam brojiti pogreške.
Istina. -Zar izdavač nije mogao lektorirati roman?
Možda je to trik. "Neobrazovani pisac".
Pretjeruješ. -Ako pobudi zanimanje u mikrosvijetu književnih znalaca,
to će biti čista arogancija. Seks-priče u susjedstvu
zanimaju ekipu u kafiću, koja traži jeftina uzbuđenja.
Prosječna knjiga koja opisuje stanje u našim predgrađima.
To je neugodna istina.
Droga, religija, separatizam, zastarjeli običaji...
Rasisti je obožavaju. - Kako se usuđujete?
Jedan klišej za drugim.
Nastavimo, ako želite,
pozdravimo autora. Youssef Salem je s nama.
Neokonzervativci ga svaki tjedan podižu. -Dajte, molim vas. -Samo kažem.
'Večer, Youssef Salem. Pratili ste našu debatu iza kulisa.
Čuli ste svoje kritičare. Prilično su nemilosrdni.
Samoprijezir, prosječan stil.
Naravno, i pravopisne pogreške.
Vratimo se na samoprijezir o kojem su svi govorili.
Slažete li se s tim? Je li to bio dio vašeg procesa pisanja?
Što bi bilo suprotno od samoprijezira?
Molim vas, recite nam. - Hoću. Slavljenje, zar ne?
Onda bih radije prezirao sebe nego slavio sebe. Oprostite.
Pokušao sam opisati svoju obitelj.
Što sam jasnije mogao.
To je arapska obitelj i ima svoje mane.
Édouard.
Što? -Oluja "tweetova"? - Bruji se o tome. Ali nema pohvala.
I loša reklama jest reklama.
Pitam vas, na primjer, govorite li o francuskim Arapima?
Ne. Nikoga ne predstavljam.
Čak se i pozivam na svoje pravo da budem prosječan.
Za sebe i za svakog Arapina.
G. Salem, htjeli vi ili ne, vi ste primjer.
Francuski čitatelji misle: "Arapi su takvi. Takvi su."
No? Mislite da možete pljuvati po nama i ulizivati se eliti?
Ne poznajem vas. Prestanite biti bahati.
Oprostite. Ta riječ "bahat". Smiješna je. Jadno.
Pokazuje vaš smisao za humor. - Vratimo se na vašu knjigu.
Gospođice, mogu li dobiti piće?
Želite biti bijelac, "kol-arap-orator".
Izdajete svoje korijene da biste se ulagivali.
Svaki Arapin koji se ne slaže s vama prestaje biti Arapin?
Nisam to rekla. - Izgleda da je u tome stvar.
Vi ste termometar arapskosti.
Vi odlučujete tko je arapast, a tko nije?
Arapin
koji pije izgubi deset bodova za arapskost na vašoj ljestvici?
Seks s Francuskinjom stoji koliko, 20 %?
A nevjerovanje u Boga? Koja je kazna, 90 %?
Sviđalo se to vama ili ne, Arapin sam kao vi. Vi ne odlučujete.
Branit ću g. Salema u ovome.
Nećete vi ništa braniti. Idite braniti sebe.
Razgovarajmo o seksualnosti. Važan element vaše knjige.
Vaš potpuno iskreni pristup rijedak je u arapskoj kulturi.
Skup nepristojnosti. Svi položaji. Ne štedi se na opisima.
Neki su odvratni. -A jezik?
Jezik? -Jezik.
Ne čujem ništa o jeziku.
Budite precizniji. -Ovo. - Ozbiljno? -Ne mogu biti precizniji.
Uživate li u ovome, gospodine? Dosta! Znate što radite?
G. Salem, ovo je očito seksualno zlostavljanje.
Što je tu nepristojno? - Snima li se ovo? Podignut ću tužbu.
Vrijeme je za odjavu! - Užasno. -Riječ je o književnosti.
Zašto se duriš? Posvuda si!
Vide me kao rasista, perverznjaka, pijanca.
Nitko ne raspravlja o sadržaju.
Kupit će knjigu iz krivih razloga. Ali kupit će je.
Onda će otkriti da je to književnost.
Promijenit ću zanimanje. I lice.
Platila bih te šupke da kažu one stvari, kunem se.
To je tvoj stav? - Kontroverzija se prodaje.
To je početak. Prva razina rakete.
Novinari i intelektualci razmotrit će tvoju obranu.
To je književni događaj. Druga razina.
Idealno, mi ćemo dobiti treću razinu.
Obiteljska psihodrama, otkrića o tvojoj seksualnosti... -Naravno.
Ostanite na drugoj razini? -Da.
Ne odbija te ovaj cirkus?
Morala sam prodati pola svog dijela izdavačkom divu.
Poslije se nalazim s piscem
radi prerade njegovih neprodanih knjiga u celulozu. Svih.
Je li važno? -Jako. -Onda čekaj. Čuo si za preradu u celulozu?
Jesi li?
Ne mogu ovo podnijeti. -Halo? Da? Ne.
Čekaj! Hvala. Doviđenja. Odmah sjedni.
Postajemo neformalni. - Radije ne bih. Rekao sam ti.
Youssef Salem,
službeno si
ušao u uži izbor za nagradu "Goncourt".
Da kažem svojim roditeljima?
Rachid! Ovo je sjajno!
Sretna? Želiš li autogram? -Naravno.
Kako se zoveš? -Nina. -Želiš li zagrljaj, Nina? -Da!
Mogu li dodirnuti tvoje mišiće? -Samo daj.
Slatka si. -Sretan put. -Hvala. -Bok.
Rachid. Tim "Žuti", Ko Laboa.
Drago mi je. -Hvala, to je lijepo od tebe. -Ne smeta mi.
Moram udovoljiti obožavateljima. Dobivaš toliko ljubavi. -Kokosovo ulje.
Gledao si kako su me izbacili? - S roditeljima. -Imaš roditelje? -Da.
Čekaj. Sviđam se roditeljima.
Roditelji me vole.
Evo. Nema ne čemu. -Hvala.
Sva ta nježnost dobrodošla je nakon svega što se dogodilo.
Što je to?
Urota. Izbačen sam, a bio sam najbolji.
Htio sam naći ogrlicu za imunitet.
Kad sam sletio, nije bilo ogrlica. Pitam se zašto.
Franck, Gina, Alfred. Svi su se udružili. Čak i Fatou.
Izazov "Jakovo oko", kad ih moraš jesti.
Imam dokaz. Oko tog seronje napravljeno je od marcipana.
Marcipan? -Našao sam slastičara koji ga je napravio. Za honorar.
Ja donosim velikodušnost, ljubav. Oni donose izdaju i laži.
Tu su me večer izbacili. Šestero protiv petero.
Šestero protiv mene, slučajno? Ne u ovom životu.
Naredba je došla odozgo. Arapin ne smije pobijediti.
Drži glavu dolje. -Moram raditi.
Stižemo za sat vremena. - Imam posla. -Čekaj malo.
Osjećam kao da te poznajem. - Možda. -Postaješ tajnovit.
Razumijem. Slavan si? Poput mene? - Bio sam nedavno na televiziji.
Pisac sam.
Pisac?
Jebote! To je nevjerojatno!
Dva slavna Arapa sastaju se u brzom vlaku.
Nisam ni blizu toga. - Daj, molim te. Znam o čemu je riječ.
Slava je dar. Ali ako je zvijezda Arapin, postaje meta.
Riskantno je. Još nešto. -Moram raditi. - Sudbina te postavila na moj put.
Tražio sam pravog tipa koji će napisati moju autobiografiju.
Tvoju autobiografiju? -Moju. - Napiši sam svoju autobiografiju.
Ne znam pisati. Ti je napiši. Imam materijala.
Ti i ja razotkrit ćemo prijevaru Ko Laboe.
Moram telefonirati. -Ostavi stvari. -Trebaju mi za posao.
Vratit ćeš se? -Da. -Čekat ću. -Naravno.
Sjećaš se Tonyja s bazena?
Velik, jak tip? - Oprostite, mama i tata.
Moram vam nešto reći.
Baka sam? -Ne, mama.
Još ne.
Izdali su mi knjigu. -Koga briga.
Tvoj je izdavač prihvatio "Emira"? - Ne, nije "Emir". Druga knjiga, roman.
Roman! -Roman ne može nadmašiti emira!
To je istinita priča. Nevjerojatna je! Povijesna je ličnost.
Stvarnost uvijek nadilazi fikciju. -Fikciju!
Da. I ja joj to govorim. Tvrdoglava je.
A ova se knjiga prodaje.
To je dobro. -Jest.
Čekaj. Nisam je lektorirao.
Znajući tebe, to neće biti dovoljno.
Što je ona mislila o pogreškama koje si napravio?
Zaboravio sam ti pokazati. Pozlit će ti od mog pravopisa.
Nemoj pročitati ovu knjigu. Molim te. Nemoj je otvoriti.
Iako je u užem izboru za nagradu "Goncourt".
"Goncourt"? -"Gon Curt"? -Nagrada? "Goncourt? -Da! -"Gouncourt? -Da, tata.
To je najveće priznanje! - Tata, samo sam u užem izboru.
Dobit ćeš je.
Ili ću biti razočaran. Nemoj me razočarati.
Kakav "court"? -"Goncourt". Najveća nagrada.
Francuska je dobra, "hamdullah".
Lijepo. Zakoljimo janje. -Da.
'Jutro, mama. -Dobro jutro.
Sjedni i jedi. -Nisam gladan.
Nalazim se s Bouchrom na bazenu. Dođi s nama kao što si znao.
Nemam vremena. Odlazim večeras. -Nikad nemaš vremena.
Nemoj biti ohol s nama jer imaš "court".
Nađimo se poslije i pozdravi se prije odlaska. -U redu.
Tata spava? -Otišao je u knjižaru naručiti tvoj "Toksin".
Ne može. Moram ga nazvati. - Znaš da nema mobitel.
Dobro jutro. Ja sam autor. Youssef Salem.
Nisam je još pročitala, ali zvuči odlično.
Prodaje se. -Prestanite je prodavati.
Što? -Morate ih maknuti s polica.
Objasnit ću. Komplicirano je. I hitno. -Ne, ne, Nema šanse!
Prodajem knjige. Prodat ću i vaše. -Ne. Molim vas.
Možete ih sve kupiti. Dakle, sve? -Švorc sam. Ne mogu platiti.
Mrzim to. Vaš bijedni spisateljski prijezir.
Molim vas. - Bez nas ste nitko i ništa.
Pitanje je života i smrti.
Molim vas. On je ovdje. Rasprodana je. Molim vas!
Dobro jutro, gospođo. - Gospodine. -"Toksični šok".
Je li to o medicini? -Ne bih rekla.
Moj je sin autor.
Nije mu išla francuska književnost.
Ali shvatio je vrijednost napornog rada.
Vjerujem. -Mogao se iskvariti. S 13 sam ga uhvatio na djelu.
Moj novčanik. Moj sin, lopov? Nikad!
Umro bih od sramote. Ali pisac, to da!
Tako se ponosim njime.
Zadivio me. -Da, jest.
Sljedeći ću put dovesti i njega. Tako da ih može potpisati.
O čemu je knjiga?
O obitelji iz Port-de-Bouca.
To je priča stanovnicima Port-de-Bouca u... Port-de-Boucu.
O muškarcima i ženama iz Port-de-Bouca, njihovim životima...
Iz Port-de-Bouca. Oprostite, taj je primjerak prodan.
A da? -Da. Jutros je bilo puno ljudi.
Kao što sam rekla, ova je rezervirana.
Naravno. Učinak užeg izbora za nagradu.
Moj je sin uspješan.
Spremit ću vam jednu. -Hvala. Doviđenja! -Doviđenja, gospodine.
Novinarka o informativno-zabavnim sadržajima. -Što? -Poklopila sam.
Je li tražila pojedinosti?
Pitala je što je istina, a što nije...
Ako dobiješ "Goncourt", bit će pakao. - Neću je dobiti. Nema šanse. Žao mi je.
Nije ti žao. Uživaš u sranju koje si stvorio.
Ne. Stvarno mi je žao. Ne mogu si pomoći. -Vaša kava.
Izvoli, sestro. -Chrissa. - Hvala. -Hvala, Mouss.
Uzmi Moussa. Jedino on nije spomenut. On je najljući.
Nema dovoljno tračeva? -Što bih rekao o njemu?
Trebam laži i sramotu. Pišem o prljavom rublju.
Lažem iz potrebe. Ne iz zabave, ne da pišem knjige.
Kad si lezbijka, razumjet ćeš da moraš lagati.
Glupo je. Znam da bi naši roditelji prihvatili tvoju obitelj.
Vole Chrissu. -Vole je sve dok je moja cimerica.
Da znaju da se ližemo, bila bi to druga priča.
Jesi li dobro?
Danas odlazim.
Mrzim hranu u vlaku. Odvratna je.
Možeš li
na brzaka pripremiti nešto,
kao "quiche" ili pecivo?
Pripremio sam ti vrećicu. Ekler i "quiche". -Ekler od kave?
Od kave.
Ne misliš li da bismo trebali razgovarati? Mouss!
Operi ruke.
Što sad? -Dodaj mi tijesto.
Radi što i ja. Prvo posipaj brašnom. Makni se.
Ovako?
Jedan, dva
i tri.
Hajde. -Ne mogu. -Jedan, dva! -Dva.
Nemoj ga bez veze udarati. - Volim to raditi. -Nemoj.
Vidim da vi pekari to radite. Uvijek sam to htio napraviti.
Voliš pušiti. -Volim. - Uživaš u tome? -Odlično je.
A marama? -Muslimanka sam.
To nije ništa novo. Marama jest nova.
To te ljuti. -Ne. -To je još bolje!
Ljutiti ljude poput tebe. Predobro je.
Znaš što? Zadržat ću je,
poduprijet ću žene koje moraju jesti ta govna.
Dvostruki standardi.
Ne pišeš o tome. Ti ne braniš Muslimane.
Ne pišem da bih branio ljude. Nisam "Zorro".
Pišem da bih pisao. Razumiješ li?
Tretiraju nas kao govna. Slijep si, razmažen si.
Daješ svoju povlasticu kao primjer.
Imaš problem s Arapima. Cijela je naša obitelj osramoćena.
Mustaphu znaju kao Moussa. Loubnu kao Loulou. -Da.
Ja sam jedina autentična. Bouchra. Predivno.
To je okrutno. -Nije. - Sviđa mi se. Začepi.
Ako želiš, budi Arapkinja. -Ponosim se. Stranac u rasističkoj močvari. -I ja.
Jesi li ševio Arapkinje? Ševio si sve.
Nisam te vidjela s Arapkinjom. - Imao sam dosta njih. -Da?
Da, dosta. -Koga? - Tebi ću reći? -Koga? -Arapkinje.
Nekoliko? Harem? Koga?
Nedu. -Nedu? -Nedu. - Iranku? -To što je Iranka ne...
Računaju se. -Nema šanse.
Jednu buržujsku intelektualku, pametnjakovićku
koja je pobjegla da nam drži prodike i uništi religiju.
To iranski intelektualci rade.
Mrziš Arapkinje. -Ne!
Znaš zašto? -Ti si stručnjakinja. Reci ti meni. -Jer mrziš sebe.
Nisam nikad poševio Arapkinju jer su ispranog mozga: "Seks je loš."
Ševa je za nas zločin. Zakopaj tijelo.
Makni se od svega. Zato me odbijaju.
Prvo, mi Alžirci nismo Arapi.
Mi smo Berberi. Znao si to? - Berberi. -Sramim te se.
Neki pisac. Ništa ne znaš.
Kožnata bilježnica, olovka "Criterium"...
Samo me odbaci. - Umri. -Na postaju.
Propao si i izmučen si. - Odbaci me. -Da. -Sprijeda.
Saha Verlaine! Stigli smo! Izlazi.
Bok, brate. Sretan put. -Hvala, sestro.
Pazi kako voziš. - Da, čuvaj se.
Puno pušiš. -Da smršavim. - Prestani pušiti! -Neću.
Youssef izložen
Sretna sam i ponosim se što te poznajem.
Ovo je kao smrtna kazna.
Oprosti! To nije žena u meni, nego izdavačica.
Vaš prvi dojam? -Vaš govor. -Želim zahvaliti roditeljima.
Očito, oni nemaju ništa s romanom.
Ali zahvaljujem im. -I akademiji.
Naravno, i akademiji. Hvala akademiji.
Uglavnom želim odati počast laganju.
Jer
laži razotkrivaju istinu.
Najveću tajnu. A to je bit pisanja.
Laž koja se nameće i koja postane knjiga.
Knjige su laži. Pisci su utvare.
Bravo.
Još ste ovdje vani? Uđite. Nemoj ostati ovdje. Dođi.
Mama i ti. Idemo. -Pomozi joj.
Pusti to. Ja ću to riješiti. Daj mi to.
Vaše ime? -Ja sam dobitnik nagrade.
Ovo "je" moji roditelji. -"Ovo su". - Ovo su moji roditelji. -Njihova imena?
Rekao sam da su to "Goncourtovi" roditelji.
U čemu je problem? -Jesu li na popisu? -Zaboravite svoj popis!
Nismo na popisu, ne gnjavi gospođu. Pričekat ćemo.
Ne. Pozvani su. Ovo nije u redu.
Pričekat ćemo ovdje. Sramotiš me. - Ovo je neprihvatljivo! -Dosta s tim.
Niste na popisu. - Nismo na popisu. -Dobro nam je ovdje.
Požuri se, zakasnit ćeš. Nakon ovoga odvest ćeš nas Caroline.
Caroline? -Ostat ćemo kod nje. - Nismo je vidjeli cijelu vječnost.
Ona je... U inozemstvu. Putuje sa svojim roditeljima. -Šteta.
Ipak ćemo ostati. - Ovo će potrajati. Poslije je zabava.
Nećemo te gnjaviti. Sami ćemo otići tamo.
Daj nam ključeve.
Čekaju! -Stižem. Dobro, pričekajte.
Pričekajte me ovdje. Ne mičite se. -Nećemo.
Uz sve ovo nisam čula vaše ime.
Katastrofa. Prespavat će kod nas. -"Kod nas"?
U luksuznom stanu koji nemam sa ženom koja me ostavila.
Novac nije problem. Rezerviraj im hotel.
Mi to ne radimo. Arapima je to uvredljivo.
U posjetu su svom sinu. Moram ih primiti.
Ne mogu se izvući.
Spavat ću u tvojem sobičku,
a ti im pokaži moj lijepi dom, dvije ulice dalje.
To bi bilo savršeno. Hvala ti, Lise.
Evo me!
Youssef! -Napokon!
Pazi na vrata. -Bez brige.
Tvoj je stan golem!
Što je ovo? - Jako udobno! -Isprobat ćemo.
Dnevna soba? - Raskomotite se. -Kakva palača!
Predivno!
Sanjam. Ti ne?
Mama. Makni torbe s kauča.
A dječja soba?
Ako Caroino liječenje uspije. -Da.
Tako je uredno. Lijepo, zar ne? -Promijenila te. -Da.
Idem.
"Goncourt"... Lise je organizirala zabavu.
Lise koja nas je dovela? -Da.
Moja izdavačica. -Što oni rade? -Izdaju.
Idi. Da te ne čekaju.
Mama, molim te, ne njuškaj okolo. -Stvarno? Zašto ne?
Idem. Tata...
Njuškat ćemo? -Naravno.
Youssef! Tako mi je drago!
Pozvala sam svakoga tko je netko.
Izdavače, pisce, novinare. Predstavit ću te. Samo nemoj piti.
Zakuni se. -Dobro. - Večeras od svih večeri.
Ovo je tvoja večer. Proučavat će te,
snimat će te mobitelima...
Nemoj ništa upropastiti, riječju ili djelom.
Ako ti ponude šampanjac,
gucni, misli na karijeru i onda ga pljuni u grmlje.
Isto i s djevojkama. -Da ih pljunem?
Prestani s tim šalama.
Robert! -Kako si? -Dobra večer.
Ovo je Youssef Salem. - Robert. -Čestitam.
Jedva čekam pročitati knjigu.
Genij. -Čestitam. -Hvala.
Beatrice! -Lise!
Tko je dobio "Goncourt"? -Ti!
Ne, on. -On? -Youssef Salem.
Dobra večer. -Ti si rijetka ptica?
Genij. -Genijalna ptica. Genij. -Genij!
Jako mi se svidjelo. -Hvala. -Vidi.
Mala plavušica. Pierrette iz "Gallimarda".
Odbila je knjigu, zar ne? -Da.
Itekako. -Pati. Sredit ću je.
Pierrette, draga! -Lise, draga!
Kakvo postignuće! - Išla sam na povjerenje.
Pročitala sam prvu verziju, bila je već bolja od svega ostalog.
To je tvoj posao. Moraš uočiti talent. - I jako dobro radiš svoj posao!
Pierrette Pinder, "Gallimard". - Drago mi je. -I meni.
Poslao ti je rukopis? -Moguće.
Jesam. -Dobivamo puno njih.
Samo dolaze...
A ovako i drugi igrači dobiju šansu.
Oni manji. -Na primjer. Drago mi je zbog tebe.
Vidimo se poslije. -Daniel! - Kako si? -Čestitam. -Njemu.
Dobra večer.
Sva sam se pogubila!
Gospodine? Zaplešite sa mnom.
Ne smijem. - Ali ja sam ovdje šefica!
Ne moju čašu!
Krade moju čašu!
Genij tvoje knjige pretvara se da nije genij.
I prosječan je!
Genijalnost je u odabiru prosječnosti. Pratiš li?
A naslov!
"Toksični šok"! Tako pretenciozno, zar ne?
Gdje je moj "Goncourt"?
Lise!
Evo ga!
Obožavam ga! Geniju!
Otkrila sam ga! Ovoga genija! -Znaju. -Genij!
Ovo je zadnje. Posljednje. - Poljubac zahvale. -Popij vode.
Voda. -Zahvala. -Zahvalan sam.
Sjedni pokraj izlaza. Idem po Édouarda.
"Goncourt"!
Ovo je moja večer!
Diši.
Tako.
Najljepši dan mog života. -Znam.
Pozvao sam ti taksi. - Najgori dan mog života. -Nije.
Jer sam sama. - Ne, ja sam ovdje.
Ali nisi moj ljubavnik.
Tvoj sam omiljeni pisac. -Da!
Pazi kuda ideš. Uđi. Pazi. - Da! -Pazi, ne! Hajde.
Uspjela sam. -Jesi!
Pazi glavu.
Još nekoliko koraka. Bit će ti udobno.
Pazi.
Evo. Jesi li dobro? Ne!
Još malo i stigli smo! Čekaj!
Ne, Lise.
Ne. -Želim voditi ljubav. - Ne. -Sa svojim "Goncourtom".
Žao mi je, ne. -Zašto?
Jednostavno ne.
Ne, Lise. Ne bi bilo ispravno. - Da. -Ne. -Želim to.
Neki drugi put. Umorna si. Naspavaj se.
To jedu?
Zamjena za voće. To im je kao suho voće.
A ovo?
Kakav je to sok? - Za detoksikaciju. -Ne znam ovo voće.
Voliš to. - Stvar ukusa. -Prilagodljiv si.
Bože dragi.
Youssef Salem, "Toksični šok".
Kako lijepo! - Večeras ću ga čitati naglas.
Francuska je dobra.
Svjetiljka je ružna, ali Bouchri bi dobro došla.
Njezin je stan mračan. -Ovdje ima još!
Fatima! -Da? -Dođi, vidi ovo.
Usisavač bez kabela. Jako praktično.
Aïdi bi dobro došao u pekarnici. - Prevelik je, kako ćemo ga nositi?
Što to radite? -Stigao si!
Što je sve ovo? -Youssef, bio sam cijelu noć budan zbog tebe.
Zašto? -Nisam mogao spavati. Previše sam se ponosio.
Ispunio si mi sva očekivanja. Sve sam radio zbog tebe.
Kako bi uspio. Jesam li dobro postupao?
Da, dobro si postupao.
Imaš li veliku torbu? Ovo su stvari za tvoju braću.
Nećete valjda uzeti sve ovo?
To je normalno. Uspjeh se mora dijeliti.
Obiteljska raspodjela. To je pošteno.
Tako lijepo! -Polako. To se može razbiti.
Možda se svidi maloj Assiji. - Tko je to? -Unuka starog susjeda.
Misliš na proširenu obitelj? - To su skromni, dragi ljudi.
Mala je tako slatka! - Lijepo. -Jako će se razveseliti!
Što ima? Još spava?
Dobar dan. -Dobar dan.
Jesi li dobro spavala?
Slažem se.
S čime?
S tvojim sinoćnjim prijedlogom. U redu.
Kakvim prijedlogom?
Ničega se ne sjećaš?
Ne. Što sam rekla?
Ništa. Šteta.
Što sam rekla? - Nisi ništa rekla.
Donio sam ti doručak.
Što sam napravila? - Ništa. Zabavila si se.
Previše si popila. Sve je u redu. - Mrzim kad nisam profesionalna.
Ovo je tako dobro.
Vruće je. Pazi.
Oprostite.
Vi ste napisali onu veličanstvenu knjigu? -Da.
Ovo je previše! Tako sam dirnuta! Pročitala sam je tri puta. -Hvala.
Poistovjetila sam se. Ta obitelj... -Arapkinja ste?
Jeste li ludi? Nisam Arapkinja.
Ja sam iz Marseillesa.
Imala sam jak naglasak. Nestao je ovdje u Parizu.
Nema ga više. - Gotovo. -Nema više sunca!
Ali vi... Vi ste komad! Mogu li vas poljubiti? -Da.
Ludnica. Mogu li vas slikati?
Ponašajte se kao pisac.
Volim vas. -Pogledajte. - Dobar dan. -Dobar dan.
Čitat ću naglas.
Šteta.
Kako je?
Što?
Vidi što je tvoja knjiga učinila. Ponosiš li se sobom?
Tata?
Što?
Saa... -"Salaud."
To znači "šupčina". Očito. - Ne, bilo je "bravo". -Bilo je očito.
Probudi se. Moram ti toliko toga reći.
"Salaud." -"Dobra emisija." - Mama, čula si ga. Rekao je "salaud".
"Tuga." -Zašto bi to rekao? - Ne želi da plačemo.
Rekao je "salaud". Tebi. - Nije. -Jest. Ne viči blizu tate.
Ne svađajte se! -Što mu je? - Dosta nam je tebe! -Ti vičeš!
Ne razumijete! - Izlazi. Razbit ću te. Ne šalim se.
Van! -Probudit će se i reći ti. -Naravno.
Bit će ti žao.
Piši knjige. Skini nam se s vrata.
Probudit će se. Vidjet ćeš.
Jesi li morao? -Nemoj.
Jesi li dobro?
Počinio sam savršen zločin.
Bez oštrice, bez krvi.
Pročitao je moju knjigu i...
Tvoj je tata imao moždani udar.
Nije zdrav, previše puši, ima dijabetes...
Razumjela bih srčani udar. Čita knjigu i samo se prevrne.
Ali moždani. To je nemoguće.
Jako sam ga osramotio.
Sigurno je osjećao takvu sramotu.
Kod Arapa se sve vrti oko sramote, sramote...
Čak sam i ja...
I ja sam zaglibio u tome. Pišem samo o Arapima.
Želim napisati nešto univerzalno,
nešto što neće nikoga osramotiti.
Jesi li gotov?
Prestani već jednom o Arapima. Postaje dosadno.
Ne misliš li da je život bar malo veći od toga?
Pogledaj nas, ovdje smo, sretni smo.
Ovdje je drvo, nebo. Ovo je Kasiopeja.
Svemir se širi. Netko gleda s one tamo zvijezde,
o čemu razmišlja?
Ovdje su dva čovjeka. Dva Zemljana.
To je odustajanje. Tamo odakle sam ja nema Zemljana.
Nismo Zemljani, nemamo vremena za Kasiopeju i takve slične stvari.
Tvoj je problem
što grabiš ručnik da se obrišeš dok si još u bazenu.
Izađi iz bazena. Odmakni se malo.
Opet ti. Ne razumijem. -Dobro.
Preformulirat ću. -O, ne!
Čovječe! Jesi li vidjela?
To je Božji gnjev o kojem govorim.
To je moja kazna. - Naravno da nije.
Zašto si bezbožan ako vjeruješ u znakove?
Ne vjerujem. To Bog vjeruje u mene.
Bilo je upereno u mene. Točno iza nas! - Ne. Posljedice imaju uzroke.
Vodili smo ljubav jer je to bilo godinama na čekanju.
Ovdje su često oluje.
Ovamo često udari grom.
Tvoja je obitelj ljuta jer si im se ismijavao.
Jednostavno, logično, jasno. Nema Boga.
Youssef! -Youssef! -Youss'!
Bila sam zabrinuta! Pomogao mi je da te nađem.
Kako si znao? - Odavde sam, sjećaš se? -Ne sjećam se.
Poslala sam ti poruku! - Nisam mogao odgovoriti. Dođite gore.
Moj je otac bio tako uplašen da sam lopov da sam to i postao.
Pisac si. To je bio njegov san. -Ne. Lopov sam.
Ukrao sam svoj život. To je moje postignuće. -Ne samo njegov.
Izigrali su me. To sad znam.
Zato neće napisati moju autobiografiju. Već ju je napisao.
Mali iz Port-de-Bouca, njegov tata radi u Fos...
Njegov brat Djibril drka svaki dan.
Tko je to? To je moj život.
Pročitao si je?
Nije bilo potrebe. Pročitao sam omot. Sažetak.
Prepoznao sam sve, život mog psa.
Moj je život uspješnica.
Uvijek sam govorio: "Rachid, zapiši svoj život."
"Poslije je rekao da mora napustiti grad."
Smeta mi to što sam ja mogao napisati tu rečenicu.
Što i da jesi?
Što ako službeno kažemo da si ti napisao knjigu?
Mogao bih. -Gotovo. Ti si je napisao. Tako ćemo reći.
Slava, uspjeh, svačiji san, moja noćna mora. Tvoji su.
Pazi, pristat ću. - Pristani. -Prestanite.
Uzrujan si zbog tate. Nema šanse.
Želim svoj prosječan život. - Nije bio prosječan.
Sanjam da kažem tati da je knjigu napisao netko drugi.
Slažeš li se?
Da, naravno. - Kako se nisam toga sjetio?
Ako ja nisam autor, to onda nije moja obitelj.
I neću riskirati da izgubim svog tatu.
Odrekao bi se autorstva da ne povrijediš svog tatu?
Nedvojbeno.
Djetinjasto je, ali...
Nedvojbeno.
Youssef oslobođen
Malo šminke
ne može štetiti.
Hvala.
Recite mi kad ste spremni...
Dakle...
Dame i gospodo, hvala vam što ste ovdje.
Moram vam reći nešto jako važno.
Želim vam reći da roman "Toksični šok"
za koji je objavljeno da ga je napisao Youssef Salem
zapravo nije napisao on. Ja sam ga napisao.
Ja, Rachid Bellac. Ja sam napisao
roman "Toksični šok".
Pitat ćete se zašto nije objavljen pod mojim imenom.
Točno prije Ko Laboe, kad sam počeo pisati,
bio sam na pravome mjestu. Bilo mi je u krvi. Osjetio sam
da riječima,
svojim riječima,
napokon mogu
razveseliti ljude.
To je sve.
Sve što sam ikad htio.
Dakle, ova je knjiga
poput dara.
Dar ljudima.
Dar Francuskoj.
Moj dar čovječanstvu.
Dakle... Možete i dalje
kupovati knjigu. Samo što nije isti autor.
Knjiga je ista. Ništa se nije promijenilo, nijedan zarez.
Sve je ostalo isto.
Samo što...
Ja sam zvijezda. -Dosta. - Kakve su ovo gluposti?
Jesi li glup? Prvo nas osramotiš, a sad smo i prevaranti?
Znači nisi dobio "court", lažljivče?
Dobro je što ti otac nije živ da vidi ovo.
Ponosio se tvojom nagradom. - Mama, dobio sam "court".
Ne razumijem. - Ja sam napisao knjigu.
I u njoj sam rekao stvari o našoj obitelji. -Da.
Knjiga je o... Nama.
O tebi, o tati i o tebi.
Ismijavam se, ne podrugljivo, ali pričam smiješne priče.
I raspravljam o stvarima
o kojima ne razgovaramo.
Na primjer?
Na primjer... -Mama? -Da?
Možeš li sjesti?
Zašto? -Samo sjedni.
Dobro.
Ne brini se.
Sviđa ti se Lilian? - Obožavam ga!
Znaš da te on voli?
Jer si njegova baka. -Kao da jesam.
Ne, mama.
Ti jesi njegova baka.
On je moj sin.
Chrissa je moja žena.
U braku sam s Chrissom.
Nisam mogla reći tebi i tati.
Nije samo ona. Ne govorim o mnogo svojih problema.
O svojoj depresiji. O svom nepoštenju i svojoj bulimiji.
I o kvaliteti svog kruha. Rijetko da se spomene.
A što se tiče mene...
Caroline je otišla prije dvije godine.
Dvije godine. Imam problema...
Pijem. -Alkoholičar je.
I sa ženama. - Tvoj je sin ovisnik o seksu. -Jest.
Eto.
Jesi li dobro, mama?
Mama? -Je li baš trebalo reći "ovisnik"?
Rekli smo joj. Gotovo je. -Cijela stvar.
Teško. Zašto se nije vratila? - Nismo joj smjeli svi odmah sve reći.
Bouchra, možeš li otići? -Zašto ja?
Idem ja. -Ti idi.
Oprostite, djeco, zaboravila sam narezati dinju.
To se nikad ne događa. Što me spopalo?
Sjednite i jedite! Lise, pridruži nam se.
Svi smo gladni. - I ja sam gladna. -Idemo!
Zaboravila si dinju? - Jesam. -Jako neuobičajeno.
Svidjet će ti se.
Lise, piletina?
Prvo daj njoj. -Batak?
Nisam jako gladna. - Jesi. Moraš jesti.
Svidjet će ti se. -Kruh? - Hvala. -Prstima?
On ga je napravio. -Misliš?
Pridruži nam se, mama.
Jedi s nama. - Nemoj samo gledati!
Hranim se dok vas gledam kako jedete.
Postoje li knjige o kruhu?
Naravno. -Trebale bi postojati.
Youssef, dođi ovamo.
Lise, kakav je osjećaj upoznati nas kakvi jesmo?
Sviđa mi se.
Jesi li znao da je tvoj otac vodio dnevnik?
Tvoj je ako ga možeš iskoristiti.
Naučio sam iz dnevnika svog tate
da je čitao do 21. stranice.
I da je stvarno htio reći "salaud" u bolnici.
Youssef, 21. stranica, 7. redak, krivo si napisao "salaud" kao "salop".
"Salaud" završava na a-u-d.
Etimološki, prema akademiji,
"salope" nije ženski oblik riječi "salaud".
Potječe od riječi "sale", "prljav".
Ali druga riječ
potječe od "sale"
i "ope",
dijalektnog oblika riječi "huppe".
"Hoopoe" je ptica koja je na glasu kao jako prljava.
Dakle, "salope" znači "jako prljav".
Značenje se mijenjalo
kako bi uvredljivo označavalo najprezreniju osobu.
Iako ženski oblik riječi "salaude" postoji,
u običnom se govoru "salope" uvriježila kao ženski oblik riječi "salaud".
Dnevnik mog tate tu završava.
Sad kad sam poduzeo sve da ga spriječim da pročita moju knjigu,
bilo mi je žao što je nije uspio pročitati do kraja.
Youssef je bio obrezan.
Karim je bio obrezan.
Njegovi roditelji nisu ga ništa pitali prije operacije,
a žene s kojima je vodio ljubav
nisu tražile dopuštenje da komentiraju rezultat.
Bila je to osjetljiva tema za Karima.
Paul je imao...
(NE) SLAVNI YOUSSEF SALEM
U sjećanje na Djemela Bareka
MEDIATRANSLATIONS