BAZAT PE EVENIMENTE REALE
- Norvel - Bună seara, dle Costello!
Ăsta-i pentru tine, Frank.
Domnule Costello!
Chem o ambulanță.
Ar fi trebuit să fiu mai atent, în loc să fac plecăciuni la Copa.
Apoi liftul pornește.
- Mă tot duc în jos. - Mă tot învârt.
Ca o frunză în vânt.
Ar trebui să stau deoparte, dar ce pot face?
Până să fiu împușcat în cap,
lumea nici nu știa că fac parte din crima organizată.
Nu umblam înarmat, n-aveam bodyguarzi, mergeam cu taxiul.
Eram căsătorit de 38 de ani cu aceeași femeie.
Când eram pomenit în presă pentru vreo chestie caritabilă sau politică,
spuneau că sunt parior profesionist.
Un fel de personaj al lui Damon Runyon.
Ceva de genul celor din Băieți și fete.
CLUBUL ALTO KNIGHTS
- Sunt la ultima melodie. - Bine.
După zece ani, cel mai bun prieten al meu
m-a trădat.
Vito, spectacolul e pe sfârșite.
Eu și Vito am crescut împreună.
Acum n-ai zice, dar pe atunci eram prieteni buni.
Ne-am lăsat de școală în clasa a noua
nu fiindcă eram proști, ci fiindcă eram ambițioși.
Ne pierdeam vremea la Clubul Alto Knights.
Era căminul nostru.
Nu voiam să dăm la lopată, ca tații noștri,
și să stăm în apartamente cu apă rece toată viața.
Nu era de noi viața asta.
Trăiam în America, țara tuturor posibilităților.
Yankee Doodle Dandy și tot restul.
Dar, când Lucky s-a băgat în politică, totul s-a schimbat.
POLIȚIA DIN NEW YORK
VOTAȚI PARTIDUL DEMOCRAT
Mai ales când cei din Tammany s-au prins că imigranții care nu votau niciodată
erau secretul alegerilor.
Eu și Vito le-am spus tuturor în italiană:
„Votați măgarul!”
JAMES J. WALKER, CANDIDAT LA PRIMĂRIE
I-am spus lui Vito:
„Am putea deschide un restaurant sau un bar. Ce zici?”
A zis: „Nu mă interesează.”
- Mai gândește-te! Nu glumesc. - Ascultă
Eu scot bani, nu bag bani.
Atunci mi-am dat seama că nu gândim la fel.
Faceți o plecăciune!
Inițial nu eram încântat de plecăciunile astea.
Nu erau de mine.
După o vreme au ajuns să-mi placă.
- Domnule comisar! Aici! - Aici!
Ca șef al Asociației afaceriștilor de pe Fifth Avenue,
cum colaborați cu Frank Costello?
Aș fi vrut să avem susținerea lui la toate evenimentele noastre caritabile.
Du-te cu Gene și Lois, ne vedem la restaurant.
Am treabă la apartament.
Bine, dar să nu stai prea mult!
A fost un eveniment reușit, n-am mai văzut niciodată atâția judecători.
- Vin repede. - Nu sunt cei mai simpatici.
Te descurci tu.
Uneori uitam că nu am o afacere normală de un miliard de dolari.
Chiar mă bătea gândul să mă retrag, dar
nu mă așteptam la asta.
Dle doctor Roberts, sunați la interior 16!
Dle Costello, ați avut noroc.
Glonțul v-a străpuns scalpul în spatele urechii drepte
și, în loc să pătrundă în craniu,
a trecut ca prin minune pe la ceafă
și a ieșit pe lângă urechea stângă.
O să aveți migrene și pierderi de memorie câteva zile, dar vă reveniți.
Mulțumesc, doctore!
N-am vrut să vii aici.
- Nu fac întotdeauna ce vrei tu. - Știu
Ai auzit și tu, mă fac bine.
- Ce se întâmplă acum? - Nimic.
Am înțeles mesajul.
Gata.
Mă retrag.
Te retragi?
- Știu ce trebuie să fac. - Ce înseamnă asta?
Nu înțeleg ce zici.
Du-te acasă! Vin și eu mai târziu.
- Bine, iubitule. - În regulă.
Intră!
Domnule Costello, sunt detectivul Salerno. El e detectivul Jim Mullins.
Trebuie să fi văzut cine te-a împușcat.
Te-a strigat pe nume, Frank.
Așa e, dar eram cu spatele.
Când m-am întors, m-a împușcat și am căzut.
Eram la podea și când
Până să văd cine era, tipul ieșise pe ușă.
Ce s-a întâmplat?
Ai plecat. Aveai o treabă de făcut, dar ai plecat.
N-a fost așa.
Dar cum a fost? Trebuia să-l omori.
Trebuie să-ți termini treaba.
Asta trebuie să faci. Vincent!
Am terminat, eram la doi pași de el. Glonțul i-a ricoșat din cap.
N-o să se oprească. O să te mai atace. Știi asta, nu?
Nu știu Eu nu știu să am dușmani.
O duc destul de
- Știu că nu mă credeți. - Aș vrea să pot spune asta.
Ți-a trebuit ție pistol de jucărie.
- Ce te-a apucat? - N-am vrut să fac gălăgie.
- Gălăgie? E pistol! Ce tot spui acolo? - Dar eram aproape de el.
E pistol, normal că face gălăgie.
- Ești tâmpit? - L-am strigat, să mă asigur.
Și ce dacă l-ai strigat?
Ce-i asta, Frank?
- Ce-i asta? Ai pus-o - E de săptămâna trecută.
„Câștiguri brute la cazinou. Fără credite. 434.000 de dolari.”
- O groază de bani. - Frank, ai un cazinou?
Unde e? În Las Vegas?
Nu știu despre ce vorbiți, nu știu ce-i aia.
împuști omul în cap, crezi că e mort.
Nu crezi că e mort! N-ai împușcat oogatz!
L-ai văzut căzând? Asta înseamnă că-i mort? Nu.
Verifici dacă e mort. Îl împuști iar și iar, și iar!
Tragi și pui întrebări mai târziu. Te asiguri că-i mort.
Credeam că e mort.
Nu e mort. Ghici ce! N-a murit.
Nu știam că aveți voie să
Să-mi luați lucrurile din buzunar fără mandat.
N-ai văzut că am găsit-o pe jos?
- Căzuse. - N-am văzut.
- Frank - Așa a fost?
spune-ne ce e!
- Ce se petrece, Frank? - Știm că știi cine a tras.
Dacă știți, prindeți-i pe vinovați, eu nu știu cine-a fost.
- Îi curgea sânge din cap. - Normal că-i curgea din cap!
Când împuști un om în cap, crezi că a murit.
- Trebuie să-l mai împuști. Pe bune - Băga-mi-aș!
Ne trebuie un martor, nu? Tu ești victima. Ai fost împușcat în cap.
Frank, sigur l-ai văzut. Dă-ne un nume!
Urma să se deschidă liftul și
Era mult sânge. De unde să știu ce-o să se întâmple?
Trebuie să te cari de aici.
Ascunde-te o vreme! Știi ce ai de făcut.
Dispari!
Băieți, aș vrea să vă ajut, dar nu pot, fiindcă nu știu cine
N-am văzut nimic.
N-am văzut cine Totul e în ceață.
N-am alte informații Îmi pare rău.
Nu știu ce să vă zic.
Nu vrei să mă duc la spital?
- Haide - Să-l împușc iar?
Nu fi idiot!
Nu pot să cred că a zis că vrea să-l împuște la spital!
- Ce-i în capul lui? - Tre' să-i dăm o bazooka data viitoare?
- Nu pricep. - S-a antrenat atâta. Ce contează?
S-a antrenat la țară pentru asta. Îmi spunea: „Mă antrenez, trag”.
N-a fost în stare de nimic.
Aș vrea să-mi sun avocatul.
- Sigur, n-ai decât. - Bine.
Frank Costello, șeful crimei organizate și mare lider politic,
cunoscut drept prim-ministrul interlop
- Cum a ratat? - a supraviețuit unui atac
când se îndrepta spre apartamentul său de lux.
Atacatorul, care a folosit un revolver de calibrul 32,
are 20 și ceva de ani și a fugit într-o berlină cu șofer.
Poliția se teme că atacul eșuat asupra lui Costello
ar putea fi o dovadă a rivalității dintre bande.
Știm că există dispute între clientul tău și Vito Genovese.
Frank, zvonurile astea circulă de mult.
Ascultați-mă bine!
Sunt la Lindy's și așa ceva nu se rezolvă la desert.
Trebuie să vă amintesc că dl Costello e victima în cazul ăsta?
El a fost împușcat.
Dacă nu acuzați victima de ceva, am încheiat discuția.
Frank, cine crezi că a fost?
Pot să vă spun că oficialitățile se tem că acest atac ar putea declanșa
un război mafiot cum n-a mai fost în oraș de mulți ani.
Frank!
Primarul și comisarul poliției sunt extrem de îngrijorați.
Sunt Victor Riesel.
- Domnule Costello, aici! - Frank!
- Frank, aici! - Așteaptă-mă!
Am o rugăminte, Frank, nu spune nimic!
Ce ai de zis, Frank?
Faceți loc!
Nu avem nimic de comentat deocamdată.
Respectați-i intimitatea dlui Costello
cât e în convalescență!
Hai, băieți! Lăsați-ne în pace!
PENTHOUSE
Hai să plecăm!
- La ce bun? - Ne-ar prinde bine.
Am putea lua cina la Roma.
Știi Aș vrea
- Ar trebui să ne întoarcem, așa că - De ce?
- Fiindcă - Nu, suntem doar noi doi.
Așa ne-am înțeles.
Noi suntem toată familia.
Am putea locui oriunde.
Ai dreptate, dar trebuie să termin treaba asta.
Trebuie să rezolv problema.
Trebuie să fac ceva, trebuie
- Să-mi dau seama ce se întâmplă. - Mi-ai promis.
Noi eram toată familia.
Noi doi și câinii putem locui oriunde.
Așa o să facem.
După treaba asta mă retrag. Dar trebuie s-o rezolv.
Totul trebuie să fie în regulă înainte să plecăm, apoi o ștergem.
Mă retrag, gata.
- Îmi fac griji. Trebuie să termin treaba. - S-ar putea să nu mai avem norocul ăsta.
Dacă nu era Bobbie, probabil că n-aș fi plecat din cartier.
Nimeni nu pleca de acolo.
Ne simțeam în siguranță, în largul nostru.
Ne purtam de grijă unii altora.
Bobbie mi-a arătat că orașul nu se limitează
la centru, la club, la ce se întâmpla acolo.
Amintirile alea
Am ales un loc neutru pentru nuntă,
fiindcă părinții ei considerau
că Loretta Geigerman, fiica lor de 17 ani,
n-ar trebui să se mărite cu un infractor italian.
Mama și tata
nu înțelegeau de ce nu mă însor cu o italiancă de treabă
în locul unei evreice cu gura mare.
De ce ai mereu ăla la tine?
Aș vrea să nu umbli înarmat.
Dacă te prind, faci cinci ani de pușcărie.
N-o să mă prindă nimeni.
Eu te-am prins.
Fiindcă te-am sărutat.
Și eu nu sărut polițiști.
TAXĂ CĂSĂTORIE
M-au săltat pentru deținere de armă și am făcut luna de miere la pușcărie.
De atunci n-am mai umblat înarmat.
Judecătorul din Tammany mi-a dat 11 luni pe Insula Asistenței Sociale.
Stăteam cu unul care măsluise finala de baseball din 1919.
CINCINNATI REDS CAMPIONI MONDIALI
Zicea că toată lumea era liberă să bea cât voia,
dar nimeni n-avea voie să vândă alcool.
Absurdă lege!
Pentru mine, Prohibiția era noua frontieră.
Binecuvântată fie America!
Cine vinde alcool e prietenul meu.
Prohibiția era o lege care nu convenea nimănui
și nimeni nu voia s-o impună, iar asta îmi convenea.
ALCOOLUL INTERZIS
Când doctorul a zis că un copil i-ar periclita viața lui Bobbie,
afacerea a devenit familia mea.
Pe perioada Prohibiției am atras politicienii și polițiștii de partea mea.
Am transformat cârciumi în cluburi
și jocuri de barbut în cazinouri.
Serveam cel mai bun scotch de import claselor superioare.
Vito a devenit șeful cel mare când Lucky a fost închis în 1937.
Din păcate, Vito a comis o dublă crimă
și mi-a dat mie tot.
A hotărât să fugă din țară.
Așa avea de gând să scape de proces,
așa că am dat o petrecere de rămas-bun pe un vapor, apoi a plecat în Italia.
După care am rămas șeful cel mare.
La petrecerea de rămas-bun
le-a spus tuturor că eu sunt șeful până se întoarce
fiindcă știa
că eu sunt de încredere și n-o să fur de la el.
Avea dreptate.
N-aș face așa ceva.
A început Al Doilea Război Mondial și a rămas acolo ani întregi.
JAPONIA CAPITULEAZĂ
Când s-a întors, toată lumea se schimbase.
Domnule Genovese
De-a lungul vieții dv.,
inclusiv în perioada în care ați fugit în străinătate,
martorii ostili dv. Au murit sau au dispărut.
Chiar săptămâna trecută,
un martor aflat sub protecția acestei curți a murit
după ce a băut o cafea cu suficient arsenic cât să omoare opt cai.
Nu pot vorbi în numele juriului, dar v-aș condamna cu drag la scaunul electric.
Dacă aș putea.
Caz respins!
Vito!
Bine ai revenit acasă!
Când Vito a scăpat de acuzații,
capii mafioți au dat o petrecere la Alto Knights.
Se adunaseră toți.
Venise chiar și Richie Boiardo, șeful din New York-Jersey.
Boiardo era un fel de arbitru pentru capii newyorkezi.
Toată lumea îl plăcea.
Joe Bonanno, din Bronx.
Tommy Lucchese, din Queens.
Joe Profaci, din Brooklyn.
Albert Anastasia, jupânul docurilor din Brooklyn,
deși presa scria că se ocupa cu asasinate pe bani.
Mai era și Tony Bender,
confidentul, prietenul, consilierul lui Vito.
Dintre toți, incluzându-l și pe Richie, Albert era cel mai bun prieten al meu.
Bun-venit acasă, Vito!
Unde-i Frank? Nu-i aici?
- Cine? Nu e. - N-a venit.
- Nu prea mai dă pe aici. - Ce s-a întâmplat?
Trebuia să fie prezent. E șeful.
Ar fi trebuit să vină, da. Dar
Nu vrea să atragă atenția poliției.
Vito fusese plecat prea multă vreme.
Se aștepta să-și reia poziția de șef al șefilor,
dar comisia îl refuzase.
E vorba de 60 de capi din toată țara,
care se bucuraseră de 15 ani de pace, prosperitate și politicieni prietenoși,
cât fusesem eu în frunte.
Nu voiau schimbări.
Mai ales după ce se aflase că Vito vânduse droguri în Italia.
Două acuzații de crimă și ai scăpat!
Două acuzații de crimă, dar ai scăpat de amândouă.
Între noi fie vorba, trebuia să vină
Normal. Dar mâine te întâlnești cu el.
Trebuie să mă rog de el să-mi dea ce-mi aparține.
- Nu. - Asta
Uneori trebuie să fii mai diplomat. Știi ce zic?
Fii de treabă! Ferm, dar de treabă.
Știu. E o tâmpenie.
Cu toți judecătorii ăștia
Cu judecătorii ăia nu m-a ajutat deloc.
Oogatz. Nu m-a ajutat deloc!
Vito, ai scăpat fără el. N-ai avut nevoie de el, dă-l în mă-sa!
Tu m-auzi? Nu m-a ajutat cu nimic.
- Nimic. - Știu Ai dreptate.
- Javră orgolioasă! - Știu, ai dreptate.
Mă întorc și nu-mi arată pic de respect.
- Trebuia să fie aici, cu mine. - Sigur că da.
Se teme de poliție, nu vrea să fie arestat.
- E cârpa neveste-sii. - Știe că am venit. Trebuia să fie aici.
Urât din partea lor! Ar fi trebuit să vină. Evident.
Pentru discuția cu Vito
m-am gândit: „Hai la Cofetăria Dorei! De ce nu?”
Știm locul din copilărie, ne duceam acolo mereu.
Aveau multe bunătăți.
Asta avea să ajute.
Dar îl cunoșteam pe Vito și știam
că, dacă nu primea ce voia, încerca să ia cu forța.
Îmi pare rău că n-am ajuns la petrecerea de la club.
Am zis că mai bine nu vin, să nu atrag atenția.
A fost frumos. M-am bucurat să-i văd pe toți
- A fost drăguț. - Bănuiesc.
- A fost plăcut. - Da.
Mă bucur că te-ai simțit bine. Deci
Ce zici? Ce vrei să faci?
În primul rând vreau să-mi dai înapoi tot ce am pierdut cât am lipsit.
Ai lipsit multă vreme, lucrurile s-au schimbat.
- Nu mai e ca atunci. - Înțeleg.
I-ai ajutat pe toți.
Fii binecuvântat! Mulți au făcut bani datorită ție.
Nu și eu, dar nu-i nimic. Ce să-i faci?
- De asta suntem aici. - Întocmai.
De asta îmi doresc să revin unde eram pe vremuri
Mi-ai dat centrul și West Side, e bine,
dar nu ajunge, am nevoie de mai mult.
Când am plecat, ți-am lăsat tot. Trebuie să ne înțelegem.
Altfel caut altă soluție ca să revin unde eram.
Sper că
Sper că nu te gândești la ce cred eu, fiindcă n-ar fi bine pentru nimeni.
Da Sunt oameni care asta își doresc.
Vorbesc cu oamenii ăștia și vor
Știu cu cine vorbești.
Dar o cauți cu lumânarea dacă umbli cu ei.
Treaba e bună cum e acum.
Hai să aranjăm ceva!
Lasă-mă să mă gândesc, să caut o soluție.
Ceva care să fie în avantajul tău, al tuturor.
Înțelegi? Hai să încercăm așa mai întâi!
Să nu ne pripim!
Hai să fim băieți deștepți! Ai un pic de răbdare, găsesc eu ceva.
Dar, dacă alegi varianta cealaltă, o să faci probleme
multor oameni care o să aibă de suferit.
Îți garantez asta. Trebuie să evităm asta.
Oamenii cu care știi că vorbesc nu se împotrivesc.
Nu-i deranjează planul ăsta. Sunt interesați.
- Asta e important. - Pe ei nu-i deranjează,
dar ar trebui să te deranjeze pe tine.
O să iasă urât.
Nu, nu!
Nu!
Pleacă!
Frank, ascultă-mă!
Scotch-ul era interzis, dar tu tot ai vândut, nu?
E vorba de cerere și ofertă. O știi cel mai bine.
Cerere și ofertă. Ei cer, noi oferim.
- Tot aia e. - Nu-i tot aia. Termină!
Nu-i tot aia, sunt mai mulți bani la mijloc.
Sunt mai mulți bani la mijloc.
Pe vremuri, pentru un camion de scotch luai o amendă de 50 de dolari.
Polițiștii te conduceau acasă dacă le dădeai dreptul.
Dacă ești prins cu 25 de grame de praf, faci minimum 20 de ani.
Ce tot spui? Nu-i tot aia. Și ei știu cum stă treaba în Turcia.
Știu cum stă treaba în Marsilia, cu corsicanii, și în Palermo.
Știu și au o listă cu peste 115 nume.
Nu trebuie să fii pe listă.
Nu te vreau pe listă, n-ai ce căuta pe ea.
- Acum te crezi avocat? - Nu sunt avocat, dar ascult de avocați.
Și ei îmi spun ce pot face și ce nu.
Iar asta nu pot să fac. Nici gând.
- Nici gând. - Sfogliatella asta
Parcă e aici de o sută de ani.
Bine, mai vorbim.
FRUCTE ȘI LEGUME LA BENNY
E bună, Benny.
Cine-i asta?
E Anna Viggio.
Deține Zebra Club, pe Strada 8.
- Cârciuma pentru homo și lesbiene? - Da.
A furat clubul de la soțul ei după divorț.
Era în timpul războiului, tu erai plecat.
Cine l-a cumpărat?
- Unde pleci? - Mă duc pe jos acasă.
- Stai! Unde te duci? - Mai vorbim. Vreau s-o salut.
Benny!
- Ai grijă de doamna? - Sigur că da.
N-o jecmănești?
- Nu. - Fii corect cu ea!
Eu sunt Vito.
Știu foarte bine cine ești.
Nu știu dacă e bine sau rău, dar
- Eu zic că e bine. - Bun.
- Ce pepene! - Știi să alegi pepeni?
Da, trebuie să fie tare.
Dacă e moale, nu e bun.
Clubul ăla de noapte e al tău?
- Da. - Da?
- Să vii într-o seară! - Poate vin.
Vin după ce-mi gătești cina într-o seară.
Te revanșezi tu.
Discuția cu Vito de la cofetărie a fost în van. Nu m-am mirat.
Mi-a ignorat avertismentele.
Se întindea tot mai mult cu afacerile lui
și stârnea tot mai multe probleme.
Vin de parcă s-ar crede la Macy's.
Îmi face semne de parcă mi-ar cumpăra o înghețată.
- Vrei să mă duc? - Nu, stai aici și nu faci nimic!
Nu pot să cred că mi-ai luat-o! Doamne! E superbă.
Una dintre marile rețele de droguri a fost distrusă.
- Cum arăt? - Foarte bine. Nu mă călca!
Heroina și opiul capturate sunt nucleul
a ce ar fi fost o invazie de droguri de milioane de dolari pe piața națională.
Drogurile au fost aduse în țară din China comunistă, prin Hong Kong.
Afacerea era tot mai mare
fix când FBI-ul făcuse din droguri inamicul public numărul unu.
M-am ținut cât puteam de departe de el.
Pentru regina din Queens!
I-am dat lui Vito centrul, din Greenwich Village până la Wall Street.
Ani de zile nu fuseseră necazuri, până să preia el controlul.
Deodată auzeam de războaie, dispute, cadavre în stradă.
CASA LUI COSTELLO DIN SANDS POINT
Stăteam mai mult în Sands Point.
Ce surpriză! Am găsit bani în buzunar.
Presimt că găsesc și în celălalt buzunar. Da.
Dragule
Într-o bună zi o să uit și curățătorul o să se îmbogățească.
- Las' că te știu eu, nu uiți nimic. - De ce folosești ambele buzunare?
Pentru că teancul mare
strică dunga.
Folosesc două teancuri mai mici.
Pentru cheltuieli personale și de afaceri.
Împrumutatul banilor e un mod sigur de a rămâne fără ei.
Și fără prieteni.
- Eu folosesc un truc. - Sigur, doar tu îl știi.
- Tu și trucurile tale - Da.
Uite ce fac
Când vine un client nou să împrumute bani,
îi dau o sută în plus. Ba chiar 150 sau 200.
Dacă nu-mi spune,
nu e de încredere. E un om de nimic.
Doamne!
- Nu? - Ești genial.
- Ar trebui să conduci o bancă. - Asta și fac.
Unde-s Bobbie și Frank?
Aveau treabă. El avea treabă.
N-au putut veni.
Dar acum sunt doar al tău.
- Asta e bine. - Da.
- Ne vedem cu ei altă dată. - Sigur.
Frank mi-a spus că e ceva legat de afaceri și
Bobbie
Ceva, nu știu E în regulă.
Îți place soția lui?
Bobbie e de treabă. E o femeie simpatică.
E un pic E un om diferit față de
Nu-i ca tine.
- Ce vrei să spui cu asta? - Nu, e
E evreică
Mi-e ușor să spun ce cred
că se întâmplă între ei,
dar știu de ce
Bănuiesc de ce n-a venit. Știu de ce.
Pari dezamăgit.
Am fost un pic dezamăgit,
pentru că eu și Frank suntem prieteni vechi și
- Așa că - De când sunteți prieteni?
De foarte multă vreme.
- Din copilărie? - De când eram copii.
Am făcut multe tâmpenii împreună.
Cred că erai un mic monstru în copilărie.
Știi cum e
- Eram - Tiran.
Frank e mai rezonabil.
Preferă să fie mai precaut când face ceva
și asta e bine pentru el.
Încearcă să negocieze cu oamenii.
Eu sunt hotărât: „Faci așa sau așa!”
- Și gata, s-a terminat. - Da.
Mergem mai departe. Punct.
Dar tu ești mai
temperamental?
E posibil.
- Nu te controlezi când vorbești? - S-a schimbat de când e cu ea.
Dar oamenii se schimbă și
Nu prea mai vine prin centru.
Uneori uită de unde a plecat și
Ea îl ține în partea cealaltă,
- unde nu e - Înțeleg.
Mă bucur că n-a venit.
- Hai să comandăm de băut și de mâncat! - Sigur.
- Da. - Aș bea un martini.
Poate ea-l mai potolește.
Ce tot spui? Nu-i nicio diferență între ei. Se însoară cu copia lui.
Invitatul de azi e șeful noului Birou Federal pentru Narcotice,
comisarul Harry Anslinger.
Mă bucur să fiu aici, Vic.
Vreau să încep spunând că țara asta nu s-a pregătit
pentru pericolul drogurilor sosite din Europa.
Arestarea traficantului newyorkez Big John Ormento
de către comisarul Anslinger și agenții lui de la Antidrog
e doar începutul luptei împotriva unei amenințări tot mai mari.
Comisarul Anslinger e
- Tony! - unul dintre puținii
- Aici. - Bine.
care iau problema în serios.
Trebuie să curățăm orașul.
Cine ascultă mizeria asta? Opriți porcăria asta!
- Imediat. - Schimbați postul!
Huliga
Sunt mereu oameni care caută să avanseze făcând ce cred că vrea șeful.
Dar descoperă că s-au înșelat.
- Ce faci? - Bună seara!
- Îmi dați un autograf? - Mulțumesc!
Nu pot.
- Sunteți teafăr? - Victor, ce s-a întâmplat?
JUSTIȚIAR ORBIT ÎN TIMES SQUARE
Și atrag atenția autorităților.
Victor Riesel a fost externat azi.
Doctorii spun că acidul sulfuric
l-a orbit pe respectatul luptător împotriva ilegalităților.
Autoritățile încă îl caută pe suspectul care i-a aruncat cu acid în față.
Lui Vito nu-i plăcea să acționezi de capul tău.
Așa se nășteau problemele.
Vito s-a născut
într-un orășel de la poalele Vezuviului.
Ce să vă zic?
Cum avertizezi pe cineva care a crescut lângă un vulcan?
N-ascultă de avertismente.
- Ce e? - E aici.
Putea merge oriunde, dar vine aici.
Nu te uita!
Nu! Nu te da de gol.
- Aici locuiește. - Știu asta. Îl văd de atâtea ori!
Îl văd un pic prea mult.
Dar ce te deranjează? Aici mănâncă mereu.
Nu e ceva intenționat.
Crede că poate să umble de parcă nu s-ar fi întâmplat nimic?
Ați divorțat.
Gata. Nu mai sunteți împreună.
Ne-a văzut aici.
A intrat. Trebuia să se întoarcă și să plece.
Dacă-l găseam aici era altceva.
Dar noi am venit primii.
Nu e în regulă.
- Nu-i mare lucru. - Stai! Vine încoace.
- Salut! - Pa!
- Vrei să vorbesc cu el? - Nu, nu vorbi cu el!
Nu vorbi cu el!
- Mă duc. - Nu vorbi cu el!
- Nu. - Vito!
E mai bine s-o lași baltă.
Am lăsat-o baltă.
Am și uitat.
- Nu-ți face griji pentru mine! - Despre ce vorbești?
Am uitat.
E CAGNEY AȘA CUM ÎȚI PLACE
ÎN POVESTEA LUI
CUCEREȘTE LUMEA CU FORȚA!
Mi-ar sta bine într-o haină de nurcă.
Ți-ar sta bine și în perdeaua de duș.
Silvio!
- Ce faci? - Salut!
Vreau să stăm de vorbă. Poți să cobori?
Mergem la Marcuccio, fac cinste.
Avem pe cineva în comun acum.
- Am niște întrebări. - Bine.
Jeg nenorocit
Mă obligi să fac asta Nu?
Nu știi să ieși, nenorocitule?
Nu știi să ieși?
cu soția mea.
Crezi că poți face asta de față cu toți?
să umbli așa prin cartier?
- Să pic eu de idiot? - Te rog!
Acum e cu mine, ai înțeles?
Vrei să umbli prin cartier
și să mă faci de rahat?
E măritată cu mine! Cu mine!
GRANIȚA CALIFORNIEI
Al doilea tip era un amărât care se dusese să ia aer și
a avut ghinion.
Toată lumea știa ce se întâmplase. Preoții, poliția
Tot cartierul știa.
Ce poți să faci? Ce să spui?
Cu Anna și FBI-ul pe cap, treaba se împuțea.
TELEFON
În anii de după ce Vito l-a ucis pe soțul Annei, totul s-a schimbat.
Stau aici ca o nebună, cu Frankie Boy!
M-ai dezamăgit. Credeam că suntem prietene.
Nu mai am apropiați în afacere.
Nu doresc așa ceva nimănui.
Știu că știi.
Tu și Frank probabil că râdeți pe seama mea.
Nu poate să sune de zece ori pe zi.
O să-i spun mâine, nu acum.
Știu ce-i de făcut.
Cireașa de pe tort, Frankie Boy i-a spus Annei
că Vito fură din încasări.
O decizie pe care Frankie Boy avea s-o regrete.
Vito, nenorocitule! Știam eu că ești aici și-mi iei banii.
Ai tot făcut asta?
Nu iau decât ce mi se cuvine.
Pentru târfele tale? Uită-te la mine când vorbesc cu tine!
- Liniștește-te! - Învață să mă respecți!
- Calmează-te! - Bine?
- Te dai în spectacol. - Vezi-ți de treaba ta!
- Da? Vezi-ți de treabă! - Uită-te la mine!
Crezi că mă tem de tine?
- Sunt banii mei! - Anna, ce naiba faci?
- Sunt banii mei. - Haide
Dă-mi-i!
Nenorocitule! Te dau în judecată.
- Anna, liniștește-te! - Nu mint!
Ce facem cu ea? Femeia e nebună.
- Tu n-ai nimic, sunt banii mei! - Calmează-te!
Gata
- Respiră! - E o jigodie lacomă.
- Ce face? - O liniștește.
O liniștește?
Nu așa liniștești pe cineva.
Ce crezi că face?
- O liniștește. - Nu știu, te întreb.
O liniștește? Asta face el acolo?
Încearcă să ne ajute.
- Nu mi se pare - E țăcănită.
Știu că e nebună, dar uite
Uite cum
Faci din țânțar armăsar.
- Vrea să ne ajute, atâta tot. - Nu așa liniștești pe cineva.
- Doar pentru că ne-am despărțit - Anna!
vrea să mă dea afară din clubul meu. Ai înțeles?
E un ticălos infect!
Nu se pune cu cine trebuie.
L-am prins în clubul meu,
umbla cu cârnații ăia de degete
în casa mea de marcat, îmi lua banii.
- Anna? - Să-ți spun ceva, Bobbie!
- Trebuie să închid. - Iau mai mult decât a furat
- Era tot Anna. - Da.
Își pierde mințile și mă înnebunește și pe mine.
Trebuie să-l suni pe Vito.
- Vorbește cu el! - Nu pot.
Trebuie să vorbești cu el!
Ea amenință că-l dă în judecată și e capabilă s-o facă.
Nu ne băgăm, să se descurce singuri.
Îmi pare rău, e prea mult.
- Dacă-l sun, o să fie și mai rău. - Nu fi așa de sigur!
Îți spun că o să fie mai rău.
Las-o baltă deocamdată!
Dacă știam ce avea să se întâmple cu Vito și Anna,
m-aș fi implicat, aș fi zis ceva.
Însă Vito e prea încăpățânat. Nu-l poți convinge de nimic.
- Vito, să vii! - Ce legătură are soția mea?
De ce vorbești cu ea? Ești psiholog de cuplu?
Vito, o sună pe Bobbie de zece ori pe zi. Ce să facem?
Să nu răspundem la telefon? Ce să facem?
Îmi pare rău, dar n-are nimic.
E agitată. N-are stare.
Ce poți face? E în regulă.
CURTEA SUPERIOARĂ, NEW JERSEY
Bărbatul ăsta mi-a furat afacerea și vrea să mă distrugă.
Zice că e falit. Nu e.
Are milioane peste milioane.
Primește săptămânal mii de dolari neimpozabili.
Am avut farfurii de aur de 24 de carate și de platină.
Argintăria mea era cea mai bună.
Dădeam petreceri în fiecare weekend.
Veneau între 25 și 30 de oameni.
Angajam artiști din New York.
Aveam 30 de rochii în dressing.
Orice ar spune el,
credeți-mă, are bani.
Are cluburi de noapte în Greenwich Village.
Are piste de câini în Virginia.
Cine are piste de câini?
Primește pungi pline cu bani în fiecare săptămână.
Credeți-mă, știu ce spun. Am văzut cu ochii mei.
Vă mai zic ceva.
Deși pare o nebunie,
încă îl iubesc.
Știu. Par dementă.
Dar, dacă m-ar vrea înapoi, m-aș întoarce imediat.
Ăsta-i adevărul.
Am vorbit cu bunul lui prieten Frank Costello,
un om important în oraș.
Îl poate influența pe soțul meu.
Ce s-a întâmplat?
Frank a vorbit cu el,
dar nici așa n-a mers.
Nu știu ce să mai zic.
N-a ascultat nici de Frank Costello, pe care-l cunoaște din copilărie.
N-a ascultat nici de Frank.
O PUNGĂȘIE PE CARE NICI COSTELLO N-O POATE REZOLVA
Cum e posibil așa ceva?
Nu pot să cred că te-a pomenit la tribunal!
Dacă el îi dădea banii, nici nu ajungeau la proces.
Le-aș fi dat eu banii, dar nu puteam.
Nu despre bani e vorba. S-a purtat mizerabil cu ea. Asta e problema.
Ea e tâmpită, el e dement.
- Și tu ai ajuns pe prima pagină. - Așteptăm să se liniștească apele.
Trebuie să recunosc, femeia asta e un mare mister.
Mi-a fost soție, apoi m-a înjunghiat pe la spate.
Spune peste tot că aș fi gangster.
De asta am probleme.
Sunt băiat de casă, soț devotat, a zis și ea.
Limbajul ei vulgar m-a șocat.
Sunt de părere că e bolnavă
și divorțul a dat-o peste cap.
Nu știa ce face sau ce spune, onorată instanță.
Ați înșelat-o?
Uitați-vă la mine! Nu sunt vreun Romeo.
Ați fost descris drept „regele escrocheriilor”.
- E ridicol. - Cică ați fi milionar.
Aș vrea eu! Sună bine, dar v-ați înșelat iar.
Câștig doar ca manager la Colonial Trading Company.
Adunăm hârtie de la birourile din Manhattan.
Am declarațiile fiscale.
Tot ce spune bărbatul ăsta acum
e o minciună.
Fă-ne un pustiu de bine și ține-ți gura!
- Nu-i întreagă la cap. - Tu ești nebun!
- Bine, eu sunt nebun. - Chiar ești. Ești actor.
Joci un rol pentru tot tribunalul.
- Toată lumea știe. - Doamnă!
- Cel mai bun actor. - Controlați-vă!
E mai bun decât Clark Gable. El e.
Și mă doare sufletul că trebuie să vin aici să-mi cerșesc banii.
Sunt banii mei munciți.
A încercat să-mi ia toată afacerea.
- Puteți să vă stăpâniți? - Așa face. Se bagă în toate.
- Nu asta faci, Vito? - Opriți-vă
- Te bagi peste tot. - și adunați-vă!
Și-ți însușești tot.
Nu știu ce să spun. Nu e întreagă la minte.
Dă banii la puttanes.
Acolo ajung, la târfe murdare.
Acolo ajung. De asta Poate chiar ești falit.
- Doamnă! - Poate chiar ești.
- Poate ai dat toți banii pe târfe. - Doamnă Genovese!
- Controlați-vă! - Nu știu ce să zic.
Ai transformat procesul în circ. Ești un clovn.
Nu ești gangster, ești clovn. Ce dezamăgire!
Vito a invitat presa locală
E incredibil.
A invitat presa locală
într-o căsuță din Freehold, New Jersey,
să demonstreze curții că e un om al muncii.
Liniștiți-vă! Ce credeați că găsiți? Indivizi cu mitraliere?
Vă uitați prea mult la filme și vă luați după polițiști.
Sper că vă e foame. Vreau să plecați de aici mulțumiți.
Altfel, nici eu nu sunt mulțumit și o să am necazuri.
Trebuie să scrieți de bine despre mine.
Soția dv. A spus că dv. Conduceți loteria. Afacerea cu pariuri.
Dacă vă luați după gura lumii, ar trebui să am 12 capete.
Loteria, nu mai știu ce afacere Toate afacerile sunt ale mele.
Dar scrieți ce vreți!
Niște cârnați
După ce mâncăm, faceți ce vreți!
Interogați-mă, faceți ce vreți!
Uitați-vă în dulap! Am cinci costume, cinci perechi de pantofi.
Nu mi-am mai luat un costum de cinci ani.
Da. E cam prăfuit.
Credeați că le-am aranjat ieri, să vă păcălesc?
Fiți serioși! Ia uitați-vă ce vilă cu pereți de gips-carton am!
Uitați-vă unde dorm! Acolo.
Dacă aș avea probleme, credeți că aș sta aproape de geam?
N-ar veni cineva să mă împuște? Dar eu n-am grija asta.
Patul e aici, fereastra e acolo. Și ce?
Dacă aveam ceva de ascuns, nu vă primeam în casă.
Nu-s așa de prost.
Mergem dincolo să bem ceva.
Vito a avut parte de articole favorabile,
până când judecătoarea a decis în favoarea Annei.
A primit pensie alimentară și Zebra Club.
Asta l-a scos din minți. Era furios.
Mi te imaginez la mine în brațe.
Ceai pentru doi Doi la ceai.
Eu pentru tine.
Doar tu pentru mine.
Nu e nimeni prin preajmă Să ne vadă sau să ne audă.
Fără prieteni sau cunoștințe Sau vacanțe de weekend.
Nu spunem nimănui Că avem telefon.
Se crapă de ziuă și te trezești.
Iar eu o să fac o prăjitură.
Ca să le-o arăt Tuturor băieților.
Ne creștem familia.
Nu vezi Cât de fericiți am fi?
În câteva luni,
repercusiunile faptului că Anna a pomenit la tribunal relația mea cu Vito
s-au dovedit dezastruoase.
În titlu e prezentat drept „Pariorul Frank Costello”.
SENATORUL ESTES KEFAUVER
E un citat al lui: „Cine mă cred ăștia? Superman?”
Nu credem că e Superman.
După violențele de azi, în contextul amenințării drogurilor,
vrem să stabilim în aceste audieri cum de Frank Costello,
un parior profesionist condamnat
pentru diverse infracțiuni, de la vătămare la deținere de arme,
poate să aibă relații politice
și să nominalizeze primari, judecători și oficialități municipale,
expunând orașele corupției.
A fost numit la proces drept un confident apropiat al mafiotului Vito Genovese.
Arăți bine, Frank. Ai un aer regal.
E doar fanfaronadă politică. Kefauver candidează la președinție.
Are nevoie de publicitate și profită de tine.
E o fotografie de aproape. M-am temut să nu pari gras.
- Dar arăți bine, n-ai gușă. - Păi
Știi Nu vreau
- Mulțumesc! - Ai un aer regal.
- Parcă ești un cap încoronat. - Da, cap încoronat
Ce înseamnă asta? Ce părere ai?
E ușor. Mergem la tribunal, invocăm Al Cincilea Amendament, mergem la masă.
Doar Al Cincilea Amendament?
Nu-mi prea convine. Trebuie să discutăm.
Plătesc eu prânzul, Frank.
Ce ofertă tentantă din biroul tău cel nou plătit de mine!
Acum trebuie să plătim chiria, așa că ținem legătura.
Da, știu. Vreau să rămâi acolo.
Câtă vreme mă ferești de necazuri, pot să te țin acolo.
Apariția vedetei misterioase.
Cum experții noștri l-ar recunoaște pe invitatul celebru,
i-am legat la ochi.
- Ați fost legați la ochi? - Da.
Bine. Concurent misterios, vino și semnează!
Ia loc lângă mine!
Așa cum știți, în cazul vedetei misterioase
renunțăm la amabilități și trecem direct la întrebări.
Începem cu domnișoara Francis.
Lucrezi în divertisment?
Nu.
- Nu. Mai aveți nouă întrebări. - Nu?
E în regulă ca un senator să ia parte la jocuri televizate?
Vreau să vorbească despre amicii lui politici corupți din Tennessee.
Sau despre șerifii care parchează mașini la cazinouri în zilele libere.
- Să vorbească despre asta! - Știi atât de multe!
- Ar trebui să organizezi audieri. - Da, dar n-aș merge la What's My Line?
Lucrezi în politica federală?
Da.
Ești implicat în prezent într-o anchetă celebră?
Da.
Ești de partea dreptății în ancheta asta?
Sper că da.
- Recunosc vocea - Ești senatorul Kefauver?
Da, corect.
COMISIA SENATORIALĂ PENTRU INVESTIGAREA INFRACȚIUNILOR DIN COMERȚUL INTERSTATAL
Cu tot respectul, refuz să răspund
la întrebări, pe motiv că
răspunsurile m-ar putea incrimina.
Cu tot respectul, refuz să răspund
pe motiv că răspunsurile m-ar putea incrimina.
răspunsurile m-ar putea incrimina.
Refuz să răspund pe motiv că răspunsurile m-ar putea incrimina.
GENOVESE INVOCĂ AMENDAMENTUL DE 150 DE ORI
Procurorul Halley va continua interogatoriul.
Dle Profaci, sunteți președintele companiei Bella Mia Olive Oil,
de pe Strada 79, Bensonhurst, Brooklyn, New York?
Refuz să răspund
pe motiv că răspunsurile m-ar putea incrimina.
Dle Profaci, vă întreb cu ce vă ocupați.
Refuz să răspund
pe motiv că răspunsurile m-ar putea incrimina.
Așa sunteți trecut în cartea de telefon.
Refuz să răspund pe motiv
În cartea de telefon! Puteți răspunde măcar la asta.
Refuz să răspund
pe motiv că răspunsurile m-ar putea incrimina.
Bine, dle Profaci. Încercăm ceva mai simplu.
Câți ani aveți?
Cu tot respectul, refuz să răspund
Cum să refuzați? V-am întrebat când v-ați născut.
Asta poate duce la alte întrebări.
- Îți vine să crezi? - Nu pot. Nu pot să fac asta.
Trebuie. Toți invocă al Cincilea Amendament.
Dacă fac asta, nu mai vorbește nimeni cu mine.
Cunosc oameni care
O să se teamă, n-o să-și asume riscul.
Dacă fac asta, sunt oameni care n-o să mă mai sune.
Nu vor să fie asociați cu mine.
Se știe că doar vinovații invocă Al Cincilea Amendament.
Ce să transmit comisiei, Frank?
Că nu-i nevoie să mă citeze. Mă ofer să depun mărturie.
Nu. Sunt avocatul tău și te sfătuiesc să nu faci asta.
Recunosc că am făcut contrabandă și 11 luni pentru deținere de armă.
Un delict. Au trecut 30 de ani.
Acum sunt parior profesionist, am afaceri imobiliare.
- Fac donații, plătesc impozite. - Da, știu.
Ce-o să întrebe? Altceva nu știu.
Nu se compară cu Tammany Hall. E o comisie senatorială.
N-au fost toți la What's My Line? Săptămâna trecută.
Sunt politicieni, George. Le îndeși câțiva dolari în buzunar și le-ai închis gura.
Contează doar suma.
Doi dolari, zece, cincizeci, o mie
Tot aia e. Vor Îi mituiești într-o secundă.
- Bine. - Le spun că nu știu nimic.
Doamnelor și domnilor, deși sunt primele audieri televizate din Congres,
dl Costello a venit voluntar să depună mărturie.
Pentru a-i proteja intimitatea,
camerele de filmare vor evita
să-i filmeze chipul în timpul mărturiei.
Domnule Halley!
- E în direct? - Da.
Ați folosit și alt nume în afară de „Frank Costello”?
Cum ar fi „Francesco Castiglia”?
Castiglia era un nume de familie.
Pe mama o chema Saverio.
Își folosește mâinile. Arată ce țigări fumează.
E reclamă la țigări?
Mulți străini,
când veneau în America, foloseau numele de familie.
Tot ce se poate să-l fi folosit în copilărie.
Nu vorbiți corect când spuneți „tot ce se poate”.
„Tot ce se poate” n-are sens gramatical.
Scuze, dle Halley, nu sunt om cu facultate, ca dv.
- Ați fost contrabandist. Corect? - Da.
Oricine a băut un pahar pe vremea aia a făcut afaceri cu mine.
Invocă Amendamentul, fir-ai al
Frank! Ce-i în capul lui?
Cred că-l cunoașteți pe John Ormento.
Da, îl cunosc.
Știți că John Ormento a fost de curând condamnat
pentru narcotice și riscă închisoare pe viață?
N-am fost atent la știri.
Se bagă unde nu-i fierbe oala.
Ați fost atent la pericolul narcoticelor?
Unde Ești stunad? Ce te-a apucat?
E dement.
- M-a stârnit. - Știu.
Am un sfat. Invocă Amendamentul!
Am fost atent cât să știu
că e o afacere infectă, care profită de suferință
și ar trebui să scăpăm de ea.
E un gest nobil să condamnați drogurile.
Ce mai cetățeanul onorabil! Dl Corectitudine. Fugi de aici!
Dar cum scăpăm de celălalt viciu?
Cel în care sunteți implicat. Pariurile ilegale.
Pentru a face asta
trebuie să ardeți toate pistele și să împușcați toți caii.
Poate vi se pare amuzant,
dar cei mai mari dușmani ai noștri sunt infractorii și comuniștii.
Alt hoț nenorocit.
Altul Sunt toți la fel, niște escroci.
- Am o întrebare. - Toți fură.
De ce v-ați dorit să fiți cetățean american?
De ce?
Pentru că iubesc țara asta.
- Tu de ce ai vrut să fii american? - Da.
Ai tăi sunt aici de 15 generații.
Nu cumva bunicii, străbunicii, stră-stră-stră-străbunicii lor
Ăia jefuiau înainte ca noi Jefuiau pe toată lumea.
- Bunicul a lucrat la metrou. - Ne iau de sus.
Ce ați făcut pentru țară de când sunteți cetățean?
Mi-am plătit impozitele.
Vă amintiți o întâlnire la dv. Acasă cu primarul William O'Dwyer,
judecători și lideri ai Tammany Hall?
- Începe! - O'Dwyer.
O'Dwyer
Frank, nu pot să cred!
A avut loc în timpul războiului.
Aveam mulți oaspeți.
Primarul O'Dwyer era procuror districtual în Brooklyn.
Instrumenta cazul împotriva lui Anastasia.
V-a vizitat în acea perioadă?
L-au prins.
Îmi cer scuze.
Pot să beau un pahar de apă? Am o infecție la gât.
Sigur, domnule.
Ai infecție la gât? Ai gura mare!
Și te-au băgat la colț. Nu știi ce să faci.
Domnule Costello, vrem doar să știm
de câte ori a fost primarul O'Dwyer la dv. Acasă
în timp ce era procuror districtual.
O dată, de două ori, de zece ori?
Și, mai important, ce căuta acolo?
N-are scăpare.
- Taci, sifonar nenorocit! - N-are scăpare.
Ați discutat susținerea lui de către Tammany pentru primărie
și retragerea acuzațiilor împotriva lui Albert Anastasia? Da sau nu?
Nu știi ce să faci.
Ce naiba faci? Amendamentul!
A belit-o. Ce să mai facă? Are dreptate.
- L-au prins. - A deschis ușa, iar ei au dat buzna.
Nenorociți protestanți!
Nu ești obligat să răspunzi.
Dle președinte, cum clientul meu e aici de bunăvoie,
poate veni mâine să vă răspundă la întrebări?
Nu.
Dle președinte, pentru a afla adevărul
trebuie să răspundă la întrebări acum, cât e sub jurământ
și nu poate discuta cu alți potențiali martori.
Martorul va răspunde.
- De câte ori v-ați întâlnit cu O'Dwyer? - Am depus mărturie de bunăvoie.
Aș prefera să vin mâine, când mă voi simți mai bine.
Nu aveți de ales.
Are dreptate, n-ai de ales!
- Cine se oferă voluntar? - Cheech a înnebunit.
N-ar fi trebuit să fii acolo, trebuia să invoci Amendamentul.
Invocă Al Cincilea Amendament!
Ce te-a apucat, Frank?
Care-i problema ta?
Sunt acuzat de ceva?
Nu.
Suntem la tribunal?
- Nu. - Sunt arestat?
Nu.
Atunci plec.
Pleacă! Bine. În sfârșit, pleacă.
Nu părăsiți o audiere a Congresului!
Sfidați Congresul și puteți fi arestat.
- Frank! - Dle Costello!
E un subiect de discuție în America.
Vreau să mă asigur
- Mori! - A plecat.
N-avea de ales.
L-ar fi întrebat de O'Dwyer. A trebuit să plece.
E vorba de politică. Vor să știe ce-a făcut pentru Albert.
Sigur că asta vor.
Ce a făcut trebuia să rămână între noi, nu să povestească la televizor.
O'Dwyer îi trimitea pe toți pe scaunul electric.
- Da. - Mai știți? Albert urma.
Înainte să înceapă procesul,
O'Dwyer a demisionat ca să candideze la primărie.
- Din senin. Nu-i așa, Joey? - Pe cine păcălim?
O'Dwyer a fost polițist. N-are bani sau relații, n-are nimic.
Brusc, candidează la primărie susținut de Tammany Hall. Să fim serioși!
Frank l-a ajutat.
Vito, vor să afle ce relații are în politică.
Asta îi interesează.
- Ăsta-i obiectivul. - Mai ales după ce Reles a căzut pe geam.
Fiindcă O'Dwyer a pus să fie aruncat pe geam
și Frank s-a ocupat de el.
A căzut de la etajul cinci.
În timp ce era păzit nonstop de polițiștii lui O'Dwyer!
Ce vă spune asta?
L-a aruncat pe Abe Reles pe geam
fiindcă O'Dwyer îl ajuta pe Frank.
Și polițiștii au spus:
„Reles a încercat să evadeze.”
Cine coboară de la etajul cinci pe un cearșaf de un metru jumate?
- Pe bune - Așa e.
Exact. Vă vine să credeți?
N-am crezut nimic, până să-l văd pe O'Dwyer primar.
Ce-ți spune asta, Vito?
- L-a salvat pe Albert. - Da.
Ce crezi că-mi spune?
Frank are multă influență politică. Ascultă-mă pe mine!
Dacă a aranjat treaba cu Albert, ce-ți spune asta?
- Bine - Frank e puternic.
Ce-ți spune asta despre relațiile lui politice? Asta-i ideea.
A numit primarul, ce naiba!
O parte proastă a audierii
e că a ieșit la iveală că Anastasia îmi e fidel.
La cum îl știam pe Vito, n-avea să-i convină asta.
Mă duceam la o întâlnire cu Vito la Waldorf.
Eram furios pe el, stăteam să explodez.
Făcusem 14 luni pentru sfidarea Congresului.
Nu s-ar fi ajuns aici
dacă Anna n-ar fi pomenit cât de apropiați suntem,
la tribunalul pentru familie.
Eram iar considerat mafiot de prea multă lume.
Vito trebuia doar s-o plătească. Nimic altceva. Și gata.
Tacticile violente ale lui Vito ne făceau tot felul de probleme.
Plus că nu renunțase la afacerile cu droguri.
Mă temeam că asta avea să ne termine pe toți.
Eram furios și frustrat,
trebuia să-l împiedic să mai facă tâmpeniile astea.
- Care-i treaba? - Cu ce să încep?
- Cu faptul că FBI-ul vrea să te închidă - Pentru asta am venit?
- Asta discutăm? - Te-am avertizat. Uite ce se întâmplă!
Am avut răbdare data trecută, am discutat cu tine.
Ce ai făcut? Nimic. Cu ce m-am ales?
Ne-ai fi terminat pe toți. Nu-ți pot explica mai clar.
Am așteptat să-mi redai poziția pe care am avut-o.
Să-mi faci dreptate. Ce-ai făcut? Nimic.
- Nimic. - Bine
M-ai făcut să par un morto di fame.
- Ce dracu'? Frank! - Vito, e o chestiune de timp.
Ai ales un drum foarte periculos, știi bine asta.
Și n-am mai făcut lucruri periculoase? Brusc, nu mai putem face asta?
De data asta nu te urmez, fiindcă o să ne distrugi pe toți.
Nu asta-i soluția. E o chestiune de timp până să te prindă.
Ai comis două crime și ai scăpat. Te vânează. O să pună mâna pe tine.
O să pună mâna pe tine, știi asta.
Nu mă asculți, ai făcut ce ai vrut.
Dar știi că se va termina prost.
Să nu uităm că eu te-am făcut cine ești azi.
E meritul meu.
În locul tău, aș accepta afacerea fiindcă e prea mare.
Nu vrem să fim prinși, dar ne asumăm riscul.
- Eu mi-l asum. - Tu nu ești în locul meu.
Nu ești. Și nu-mi dau acceptul.
Nu poți s-o ții tot așa. S-au prins ce faci.
De câte ori să-ți mai zic? E o chestiune de timp.
Ai comis deja două crime.
Ți-ai asumat un risc. Mi-ai lăsat mie tot. Era riscul asumat de tine.
Ai fugit în Italia multă vreme.
De asta nu ești în locul meu. Fiindcă ești razna.
Ești imprevizibil, ești ca un cowboy beat.
- Ce faci? - Dl Corectitudine.
Dl Cetățean Onest, dl Donații. Faci pe cetățeanul cuminte.
Crezi că n-o să te prindă?
Te implici în acțiuni caritabile? Foarte frumos, Cheech.
Dar nu uita că ești escroc, ești gangster. Ce tot vorbim aici?
Nu vinzi droguri ca să nu faci pușcărie?
Te temi să nu te prindă? Te-au prins deja.
N-ai invocat Amendamentul și te-au închis 18 luni.
- Optsprezece. - Paisprezece.
Mă rog, tot aia e. Noi cât am primit? Zero.
Am invocat Amendamentul și am tăcut.
Al Cincilea Amendament e făcut pentru cei ca noi.
Acum o să fii un cetățean model,
ca escrocii de senatori de prin comisii.
Vrei să fii ca ei? Tu nu ești ca ei.
Ăia sunt ciudați.
Sunt de pe altă planetă. Și au țara asta-n buzunar.
Sunt gangsteri mai mari decât am putea fi noi, știi bine asta.
Care-i treaba cu infecția de la gât?
Ce-i asta?
Ai încercat să-i duci cu vorba, dar n-aveai nicio șansă.
Voiai să fii cu fundul în două bărci. Juma de escroc? Nu se poate.
Ori te bagi, ori nu.
Și dacă te bagi pe jumătate o să te prindă
la fel ca pe mine. E aceeași treabă.
Nu fi naiv!
Dacă n-o facem noi, o face altcineva. Și noi unde ajungem? La coadă.
Dar n-o să accept așa ceva.
Știi și tu. Nu se poate.
Vito, ascultă-mă bine, asta e o condamnare la moarte.
E o mare greșeală.
Tu faci ce vrei. Vrei să fii diplomat? Te privește.
Eu sunt gangster.
Sunt escroc, asta-i viața mea.
Ajunseserăm într-un impas.
Mi-am dat seama că nu pot să-l fac pe Vito să se răzgândească. Niciodată.
Dar să încerce să mă omoare?
Nici nu mi-ar fi trecut prin cap.
Eu scot bani, nu bag bani.
Ăsta-i pentru tine, Frank.
Louis Prima și Keely Smith!
Am treabă la apartament.
văzut cine te-a împușcat.
Stătea acolo.
Ce se întâmplă acum?
Am înțeles mesajul.
Vrei puțină companie?
Da. Ia te uită!
De la Mandy.
- Mi-a făcut o surpriză. - Da.
Le-a făcut din resturile de blană de nurcă.
- Foarte frumos! - Nu sunt superbe?
Drăguț din partea lui! Vrei să-i iau?
- Da. Du-i la plimbare! - Bine.
- Vrei să vin și eu? - Nu, e în regulă. Nu stăm mult.
E cam răcoare afară, dar nu stăm mult.
Nu mă refeream la câini.
Bine.
- Bine. - Vito știe că vrei să te retragi?
Sigur că da. E tot ce-și dorea. Nu-ți face griji!
Bine.
Asta vreau și eu de mulți ani.
- Știu. E în regulă. - Ai grijă!
Haide!
Hai!
Hai, veniți!
Sunteți gata?
Deschid ușa. Hai!
Veniți!
Când mă plimbam prin parc, mi-am dat seama că scăpasem de o povară.
L-am trimis pe Richie Boy să-i transmită lui Vito că mă retrag.
Gata, renunț.
Comisia n-are decât să-și rezolve problemele cu Vito.
Eu o să mă relaxez.
O să călătoresc și o să mă bucur de anii rămași cu Bobbie.
Uite ce face! Mă pune să-i îmbrac.
- Sunt adorabili. - Le e frig.
- Ce fază - Da.
- Asta e
- O duc mai bine decât noi. - Fii sigur!
Nu te contrazic.
- Ce a zis? - Vito nu te crede.
E ridicol! De ce nu mă crede?
Păi
Îl cunosc. Înțeleg ce zici.
Asta-i problema cu el.
A venit acasă. N-are încredere în tine.
A vrut să te omoare fără să ceară permisiune.
Ce-l împiedică să mai încerce o dată fără să ceară permisiune?
- Trebuie să-l convingi că te retragi. - Da, dar
Știi ce?
Să-l pună pe puști să se predea!
Zi-i să-l pună pe Vincent să se predea!
- Vorbești serios? - Da.
- Știi că e vânat. - Și ce?
Se predă, iar eu jur că nu el a tras în mine.
Ce o să facă? Sunt principalul martor.
Gata, caz închis.
E cea mai bună dovadă.
Nu-l torn pe puști.
Și scapă. Toată lumea
Toată lumea e mulțumită.
Puștiul se duce acasă, Vito preia conducerea, în sfârșit.
Eu mă car, mă retrag. Gata.
Gata. Transmite-le asta!
Vezi ca Vito să se asigure
ca puștiul să vină cu un garant de cauțiune, pe lângă avocat,
și poliția să știe clar unde și când se întâlnesc,
să nu iasă o porcărie.
- Îi transmit și te anunț. - Bine.
E o zi frumoasă.
E cam răcoare. Câinilor le e frig.
Câinii o duc bine. Uită-te și tu!
Au haine. Mă tem să nu fiu jefuit.
Mă plimb prin parc și cineva o să fure
nu doar hainele, îmi fură și câinii.
Nevastă-mea m-ar ucide. N-aș mai intra în casă.
Doamne!
Atât vrea Bobbie de la mine, să am grijă de câini. Sunt viața ei.
- Ascultă - Sunt copiii noștri.
- Uită-te la ăsta! - Da.
Bine.
- Salut, Cheech! - Salut!
Ia să văd!
Ce ți-a făcut animalul ăla!
- Ce-s astea? - Flori. Sunt pentru tine.
- Pentru mine? - Da.
Ce drăguț din partea ta, Al!
- Te retragi? - Da.
- Ai acceptat întoarcerea puștiului? - Da.
Pentru mine, Albert
Nu mai vreau surprize.
Dumnezeule! Nu poți să te retragi.
S-a terminat. Nu Trebuie să
Nu se poate. A greșit.
Știu. Și ce dacă? Stai jos!
Contează! A încălcat regulile.
Fără reguli, fiecare face ce vrea.
Regulile nu mai există. S-au schimbat vremurile.
Poate pentru tine. Pentru mine nu s-au schimbat.
Mie-mi pasă ce a făcut jigodia. Lasă-mă să-l omor!
Și am rezolvat problema. Revenim la ordine și pace.
- Cum e stilul tău. - Uite ce e
Nu s-a întâmplat nimic, n-am murit. A ratat.
Sunt aici, vorbesc. E în regulă.
Nu vreau să mor pentru ceva ce nu-mi mai doresc.
Ce tot spui? Dacă e să moară cineva, n-o să fii tu ăla.
Nu vreau să moară nimeni. Pe bune
Nu vreau să moară nimeni.
Bine?
Bine.
Ai grijă de cucuiul ăla!
- Bine. - Mă ocup eu de rest.
Până lămuresc lucrurile, umblă cu un pistol la tine!
Mulțumesc pentru flori!
Te conduc.
- Bună! - Era Albert?
Da, a venit să mă vadă, voia să știe cum mă simt.
A adus flori.
Drăguț din partea lui!
- Te simți bine? - Totul e în regulă.
- Sigur? - Da.
Albert, înainte să începem,
știu că pui întrebări.
- S-a discutat. - La ce te referi?
Ce-a fost a fost.
S-a stabilit că e o problemă internă a familiei lor.
- Frank și Vito hotărăsc ce-i de făcut. - Nimeni altcineva.
Și-a atacat propriul șef.
Frank e șeful pentru că l-a numit Vito.
Îți amintești, Albert.
Vito a fost șeful înaintea lui Frank. Corect?
În plus, Richie spune că Frank a acceptat să se retragă.
- Nu-i așa? - Să-i respectăm decizia!
Frank a acceptat prea multe.
Dumnezeule! După ce s-a întâmplat, nici n-ar trebui să cer permisiune.
- Dar nu e treaba noastră. - Te bagi unde nu e cazul.
- Familia lor stabilește. - Nu sunt de acord.
Mie mi se pare limpede.
A încercat să-și ucidă șeful.
- Asta-i condamnare la moarte. - Te rog! N-a murit nimeni.
Să nu ne pripim!
Dacă Vito nu știe că a greșit înseamnă că nu știe nimic.
- Haide! - Albert!
Încetează!
- Calmează-te! - Să mă calmez? V-ați prostit?
Dacă nu curmați ideile astea din fașă, poate o să vă omoare ai voștri.
Dacă-l lăsați pe el să scape, le dați undă verde tuturor.
Ajunge!
Am votat deja.
Richie a spus că Frank a votat ca noi.
- Și cu asta basta. - Suntem patru la unu.
Astea-s regulile.
- Dacă tot vrei reguli. - Da?
Până săptămâna trecută n-a fost atacat niciun cap.
Până săptămâna trecută! Cineva a atacat un cap!
Greșesc cu ceva? Hai, să vă aud!
Spuneți-mi că greșesc!
După ce a făcut, n-am nevoie de permisiune.
Dacă ataci un șef, e un preț pe capul tău. Știți toți asta.
Voi
- Albert, întoarce-te! - Unde te duci?
Poți să crezi că asta are succes?
- Se schimbă vremurile. - Da.
Ai stat toată ziua la televizor. Te simți bine?
Da, mă antrenez pentru pensie.
Aș vrea eu.
Întrerupem transmisiunea cu știri de ultimă oră.
Vincent Gigante, fugarul de 28 de ani căutat
pentru tentativa de asasinat de luna trecută
asupra presupusului șef mafiot Frank Costello
s-a predat poliției.
Revenim la programul obișnuit.
Știai.
Speram.
Rămâne el șef?
Asta e ideea.
- Ai încredere în el? - E tot ce-și dorea.
A mai avut și înainte tot ce-și dorea.
Da
atunci era iubire. Acum sunt afaceri.
STATUL CONTRA LUI VINCENT GIGANTE 12 SEPTEMBRIE 1957
Domnule Keith, îl indic pe acuzat, domnul Vincent Gigante.
Pe el l-ați întâlnit în ziua în care a fost împușcat dl Costello?
Nu sunt sigur.
L-ați identificat la poliție în acea seară.
Da, dar acum arată altfel.
- Vă e greu să-l identificați pe acuzat? - Exact.
E adevărat că sunteți legal orb la ochiul drept
și vedeți foarte slab cu stângul?
- Unu sau doi? - Doi.
Asta mi-a zis doctorul.
Vă prezint raportul oftalmologului domnului Keith.
- Unu sau doi? - Doi.
- Măcar recunoașteți că ați fost împușcat? - Da.
- A încercat să vă ucidă. - Da.
V-a strigat pe nume.
- Da. - Erați la doi metri de el.
Cum de nu l-ați văzut?
Eram cu spatele.
Îl declarăm pe Vincent Gigante
nevinovat la toate capetele de acuzare.
Le mulțumim juraților. Sunteți liberi.
Nu știu ce să zic, Frank.
- Mulțumesc! - Stai liniștit!
Ești om bun, Frank. Mulțumesc!
- I-ai strâns mâna. - Și ce?
A vrut să te omoare, Frank.
E doar un mesager, George. Haide!
- A făcut ce trebuia, nu? - Vino încoace!
Vincent, ce tot spui?
Ce a făcut? Ce trebuia? „A făcut ce trebuia.”
Ce tot spui? A făcut ce-i convenea.
Ce tot zici? „A făcut ce trebuia”.
Sigur, dar sunt liber.
Ești liber, poți să te plimbi.
Te plimbi. Știi cine se mai plimbă?
Cine?
- Ține-ți gura! - Cine se mai plimbă?
Bine.
Vinny scăpase, pensionarea era aproape.
Trebuia doar să-l stăpânesc pe Albert până era arestat Vito pentru droguri.
Avem destulă cafea, dacă mai vrea cineva.
- Mergem dincolo. - Haide!
Vreau să te rog ceva.
- Orice. - Nu asta.
Dar ce?
- Vreau să pleci undeva. - Eu?
Sigur, doar eu. Unde să mă duc?
- În Cuba. - Cum adică?
FBI-ul îl vânează pe Vito pentru droguri, o să fie judecat de marele juriu.
- O să fii pe lista martorilor. - La naiba!
La naiba! Știam eu.
Ți-am zis eu că traficantul ăla o să ne strice afacerile tuturor.
Știi că Albert pleacă în Cuba?
- Da, am auzit. - Da.
Ce caută acolo?
- N-ai auzit? Nu știi? - Nu.
Toată lumea știa, am presupus că știi și tu.
De ce se duce în Cuba?
De asta trebuie să pleci.
Nu există tratat de extrădare, nu te pot cita. N-au ce face
- Havana e singura soluție. - Vorbești serios?
Poți să faci și acolo ce faci aici.
N-o să fie probleme. Se poate aranja.
Vrei să mă mut tocmai în Cuba?
Faci 35 de minute cu avionul din Miami.
Nu-i mare lucru.
Important e să nu fii în țară.
Să fii cât mai departe de marele juriu.
Înțelegi?
Frank îl dă deoparte ca gest de curtoazie față de tine.
Îți arată că renunță la protecție.
Și ce se întâmplă cu tine dacă eu sunt tocmai acolo?
Eu? Mă retrag.
M-am retras deja. Plec de aici.
Ți-am mai zis.
Plec la Roma. O să iau cina liniștit în fiecare seară, după ce-l las șef.
Dar de ce-l trimite acolo?
- Unde să-l trimită? - Nu știu. De ce acolo și nu în Brazilia?
Undeva mai departe, să fie un ocean între noi.
- De ce-l trimite așa aproape? - Cuba e o țară frumoasă.
Nu te-ai gândit că mai e ceva la mijloc?
- Există jocuri de noroc acolo. - Da.
Nu te-ai gândit că pentru asta-l trimite?
Eu asta cred.
Pune ceva la cale.
Când e pus sub acuzare, tu ești în Havana.
- Da. - Departe de povestea asta.
Comisia o să caute un înlocuitor.
Știi ce zic?
Le-am spus că ești omul ideal.
Respecți regulile, faci ce trebuie.
Ești în Havana, îți vezi de treabă.
Discret, te ferești de necazuri.
Arată-le de ce ești în stare!
Te-am
Te-am propus pe tine.
Înțelegi?
Am garantat pentru tine.
- Când vrei să plec? - Cât se poate de repede.
Vrea să mi-o tragă.
- Îți zic - Eu nu văd lucrurile așa.
Vrea să par un morto di fame.
- Îl cunosc. - Nu cred.
Îl cunosc pe Frank mai bine decât tine.
Îl știu bine. Pune ceva la cale.
Tony
Se întâmplă ceva.
Bine, poți să mă ajuți. Haide!
- Bine. - Ce faceți, domnule?
Zingarella, vino încoace!
Vin repede.
- Ai grijă de mama ta! - Atenție!
Ajut-o! Bine.
Scumpo, n-o să lipsesc multă vreme.
- Pe curând! - Te iubesc!
- Să ambaleze asta! - Le zic.
- Cum trebuie. - Bine.
s-a proptit bine, are picioarele ușor depărtate.
Adversarii se duc spre stânga.
Aruncă mingea. E cu efect, pe exterior. Prima minge.
Trebuie să plecăm.
Suporterii din Milwaukee veniți să exulte
sunt acum un pic îngrijorați
fiindcă Bob Buhl nu controlează aruncarea.
Mantle are avans, mingea e la baza 2.
Trece de Schoendienst, e în mijlocul terenului.
Mantle se ridică, Schoendienst cade, aruncă spre baza a doua, unde vine Berra.
Ajunge, Mantle e la a treia.
Schoendienst cere time-out.
Aruncarea a fost în dreapta bazei,
iar Schoendienst n-a putut să
- Vin într-o oră. - Nu-i nicio grabă.
O eroare a aruncătorului
și Mickey Mantle trece la baza a treia, iar Berra, la prima.
încearcă să-l blocheze.
Cei de la Braves vin mai aproape.
O ratare, o minge. Aruncă.
O minge înaltă, în stânga zonei centrale.
A. GRASSO FRIZERIE
Cade, recuperează mingea. Mantle punctează.
Aaron a căzut
Bine. Mulțumesc, dragule!
Ce buni sunt! Mulțumesc!
Fanii sunt uimiți.
Părea un dezastru pentru Braves, dar și-au revenit
și încă un jucător punctează.
E doi la zero pentru New York.
O minge înaltă.
Schoendienst e în dreapta.
Aruncarea lui Adcock încetinește.
Buhl se apropie. Mingea iese în afară.
Simpson și Buhl s-au ciocnit ușor în
O să vă placă noua casă. O să fiți fericiți.
Bravo!
Uită-te la soră-ta!
Convington e în stânga, Aaron, în centru, Hazle, în dreapta.
Matthews la baza trei, Logan, între baze, Schoendienst la a doua, Adcock, la prima.
Vrea să fure o bază. Trimite mingea către a doua bază.
Schoendienst oprește mingea.
Berra vrea să puncteze, vine și aruncarea.
Mulțumesc! Le pun acolo.
pentru New York.
Harry Simpson trimite mingea spre aruncător, ajunge la baza a doua.
Schoendienst o prinde.
A prins-o frumos, dar n-a putut s-o arunce.
Yogi Berra punctează.
Simpson ajută
METROU
lovește mingea.
Vine aruncarea.
Bine.
Da.
Te anunț când aflu ceva.
- Ce e? - Albert.
E mort.
Doamne! Ce s-a întâmplat?
M-a ascultat.
A avut încredere în mine. A crezut că o să fie bine.
Nu ești tu de vină pentru ce fac alții.
E vina mea pentru ce am făcut eu.
S-o sun pe Elsa?
Da, spune-i
Spune-i că o să aflu ce s-a întâmplat
și să se ducă la mama ei, în Toronto, cu copiii,
după înmormântare.
Cum Albert murise, aveam șanse mici să scap.
Dar cu Vito n-aveai decât șanse mici. Așa că mi-am încercat norocul.
Aveam nevoie de un plan.
Întrebarea era: „Ce plan?”
Trebuia să scap de Vito fără să se afle că a fost mâna mea.
Te-a iubit.
- Intrăm aici. - E mai bine să nu ne audă nimeni.
E un loc bun.
N-ascultă nimeni.
Trebuie să
Nu știu.
Trebuia să mă aștept. Nu știu ce
Ce credeai că o să facă?
Mulți se tem.
Se tem de ce spun de față cu el sau pe la spate
- Știi că lui Vito nu-i pasă. - Da.
- Nu-i pasă de nimic. - Mie-mi pasă.
Nu pot să mă retrag până nu-mi ia locul, așa că
Pentru tine îmi fac griji acum.
Parcă suntem iar pe străzi.
Înapoi de unde Toată povestea.
El nu s-a ridicat din stradă.
- Așa a fost mereu. - Da.
N-are eleganță. Te rog!
Parcă Nimeni nu învață nimic.
Ne vedem de viață ca ultimii dinozauri
Nici nu știm când murim.
Dacă îl înfruntă cineva pe Vito, stârnește un război. O să se răzbune.
Trebuie să faci ceva.
Orice.
Nu e vina ta. Cine ar fi crezut?
Cine și-ar fi putut imagina?
- Niciodată. - În plină zi.
La frizerie. Cine s-ar fi gândit? Nimeni.
- Trebuie să fii curajoasă. - Bine.
- Ești curajoasă. - Da.
Fii curajoasă pentru copii!
Vreau să adun pe toată lumea.
- Poftim? - Vreau o întrunire.
- Ne-am întâlnit la mine. - Știu.
- N-au acceptat. - Nu. Eram cinci.
Eu vreau să vină toată lumea. O comisie națională.
Comisia nu s-a mai reunit de 30 de ani, de când cu Lucky.
Știu.
De asta cred că Vito o să vină.
Mereu a vrut să procedeze ca Lucky.
Ne întâlnim și-i dau frâiele de față cu toți.
N-aș putea da înapoi nici dacă aș vrea.
După ce preia conducerea, trebuie să-l ascultăm.
- Știu. - El e șeful.
- Știi la ce mă refer. - Știu, Rich.
Dar asta trebuie să fac.
Tot ce vreau
e ca tu s-o aranjezi.
Faci asta?
Unde vrei să se țină?
La Joe Barbara? E
- Ce mai face? Se simte bine? - Barbara?
E în regulă, a avut o problemă cu inima.
Are o fermă în nord, aproape de Canada.
E înconjurată de alte ferme.
E liniște acolo.
- E locul ideal. - Bine.
Să aranjăm întâlnirea!
- O aranjez acolo. - Dacă se poate.
- Dar toată lumea va trebui să-l asculte. - Știu.
O să fie șeful.
Chiar și eu, Frank.
Știi ce zic.
N-am vrut să-i spun nimic lui Richie Boy fiindcă era mai bine să nu știe nimic.
Era bine să știe cât mai puține.
Mi-am mușcat limba. Nevastă-mea e la cumpărături.
Face una, alta. Plănuiește totul la minut.
Țin cu Giants, dar n-o să pariez mereu pe Giants.
Nu-i nimeni. Unde-s oamenii?
Acasă, când ies
Văd oameni, vorbesc cu ei.
Sunt mulți copaci.
Sunt frumoși, dar
nici țipenie de om.
Bine. Da.
Bine.
Tot portarul era.
Richie așteaptă de atâta vreme, că poliția i-a zis să plece.
Spune-i că vin imediat.
- Sigur trebuie să te duci? - Da, trebuie.
- O să fii doar cu Richie. - Nu-i nimic.
- Ar putea fi o capcană. - Nu, e prea târziu pentru capcane.
O să fie bine, o să vezi.
Fii serios! Ai înnebunit? Normal că pune ceva la cale.
Nu înțeleg.
- Acum e altceva. - Ai uitat? A mai furat de la mine.
Mi-a fost prieten, m-a trădat. Te miri că pune ceva la cale?
Asta e în trecut. Acum e altceva.
- Ia oamenii de proști. - Nu și pe tine.
Ia oamenii de proști, Tony!
Ce a făcut de când a fost împușcat? Spune!
Nimic. Asta a făcut.
Ce-ți spune asta?
Chiar și așa, fii cu ochii pe el!
- Ce o să facă? - De unde să știu eu?
O să facă ceva, asta e clar. Gândește cu câteva mutări înainte.
- Fii cu ochii pe el! - Îți zic că n-o să încerce nimic.
Mda
De unde știi?
Eu? Ce știu eu? Habar n-am.
De unde știi? Ai zis că știi, te-am auzit.
Ai vorbit cumva cu el?
- Ai luat legătura cu Frank? - Nu m-am apropiat de dobitoc.
Dar, fără Albert, n-are ce să ne facă.
Îl ai la mână.
Mergem acolo, pupă inelul, tu ești șeful.
Preiei conducerea. Apoi, Vito, facem ce vrem.
Da, asta
O să întârziem.
Uite! E Palmyra.
Palmyra?
- Ce-i cu „Palmera”? - „Palmyra.”
Cum s-o zice
- Palmyra, New York. - Ce s-a întâmplat?
- De acolo vin mormonii. - Ce tot spui?
Mormonii sunt din Utah, se știe. Stăpânesc Utah.
- De unde le scoți? - Nu știai?
Nu, sunt din Palmyra.
- Nu. - De aici au pornit.
Aici au găsit Biblia de aur. Era îngropată aici.
Așa au înființat religia.
Stai să pricep! Mormonii au dezgropat o Biblie de aur în „Palmera”
apoi n-au mai săpat și au plecat cu căruțele în Utah,
și-au pus de-o religie-n deșert?
- Așa au înființat religia. - Așa zici că a fost?
- Asta știu eu. - Asta știi. Nu știi nimic.
Dacă găsește cineva o Biblie de aur în Palmyra,
rămâne acolo și continuă să sape, am dreptate?
- Da. Vito - Nu asta ai face? Eu asta aș face.
- Are dreptate. - Aș mai căuta Biblii de aur.
- Nimănui nu-i pasă. - Corect?
Încerc să gândesc logic.
Cine pleacă din locul unde a găsit o Biblie de aur
ca să se mute în deșert?
Zi-mi cine ar face așa ceva!
Eu n-aș face-o.
- Zi-mi cine ar face-o! - Eu aș rămâne să sap.
- Tu? Eu? Cine? - Nu știu, mormonii.
- Cine face asta? - Nu știe ce zice.
Îți spun eu cine.
Același imbecil care a dat greș în singura sarcină pe care a primit-o.
Iar acum mă obligă să mă înjosesc
în fața boschetarului ăluia, să-i cerșesc ce-mi aparține deja.
- Tony, oprește-l! - Vito!
- Termină! O să intru în cineva. - O să murim.
Ai făcut rahatul praf!
- Mă iei cu Biblii - Mă piș pe mormoni!
- Palmyra? - Mai taci cu Bibliile!
- Învață să tragi, tâmpitule! - Biblii nenorocite
Ai tras un glonț și ai ratat.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase.
- Știi să numeri? - Se deschidea liftul.
Și ce dacă?
E cineva înăuntru? Poc, poc! Gata.
- Despre ce vorbim? - Isuse! Nimănui nu-i pasă de mormoni.
Îți dau eu ție Palmyra, cretinul naibii!
- Spune și tu ceva inteligent! - Exact.
- De unde-ți iei informațiile? - Mama mi-a zis.
„Mama” Ce prostie! Sigur nu ți-a spus maică-ta asta.
- Ba da. - Mai lasă-mă cu mormonii!
Du-ne acolo! Să plecăm naibii de aici!
Mergem la o întrunire. E întrunirea ta.
Relaxează-te, simte-te bine!
- Toată lumea se simte bine? - Domnilor, soția mea, Vickie.
- Bună! Ce de bunătăți! - Ne bucurăm că ați venit.
- El e Joseph Junior. - Fiul cel mare.
El e Ducks. Salută-l!
Am auzit multe despre voi.
Luați mâncare!
- E foarte multă. Mâncați! - Arată foarte bine. Mulțumim!
Florida?
Miami?
Serios? Când ne inviți?
- Când vreți. - Nu ne invită niciodată.
El e Tommy.
Soția mea, Vickie.
Joe Barbara era cel mai mare distribuitor de băutură din nordul New Yorkului.
Mulți ani l-am ferit de Autoritatea pentru Alcool.
Era ușor să trimit câțiva polițiști curioși
să-și bage nasul, să strice tot.
Fiscul vrea să afle dacă se întâmplă ceva, nu?
Da. Am primit toți anunțul de la Autoritatea pentru Alcool.
Am văzut 20 de mașini pe McFall. Mașini mari, cu portbagaje mari.
Puteau căra produse de contrabandă din Canada.
Am primit mai multe informații
că băuturi netaxate ar putea ajunge la Barbara din Canada.
Poate că ai dreptate.
Mă duc pe McFall, să verific niște numere.
Acoperă-mă!
E un local acolo. Hai să bem o cafea!
CAFENEAUA LUI DEBBIE
Abia ai băut cafea, Frank.
Mai bem una. Ne dezmorțim picioarele, o luăm ușor.
N-o să ajungem la timp.
Ajungem. Nu trebuie să fim acolo la fix.
- Dacă zici tu - E în regulă.
Ușurel
Uite! Șoseaua 17. Virează aici!
Văd, văd
Nu sunt orb.
Nu-l provoca!
Virează!
IEȘIRE
Nu vreau să stau mult acolo.
- Vorbești serios? - Ți-am zis.
Stau puțin. Salut și la revedere!
Îl încoronez și ne-am cărat.
- Petrecerea e pentru voi doi. - Îl cunosc.
Nu vreau să creadă că mai stau.
Așa e. Dacă stai mai mult și vorbești cu oamenii,
- o să creadă că pui ceva la cale. - Exact.
Ați crescut împreună. Ați copilărit împreună.
- Ați furat împreună. - Da.
Și-ați ajuns la vârsta asta să vă dușmăniți?
Am făcut multe împreună.
Când erați copii era altceva. Aveați încredere unul în altul.
Ați crescut și n-are încredere în tine. E periculos.
- Știu. - Individul e psihopat.
Ai grijă ce spui!
Ai grijă cu cine dai mâna, pe cine pupi!
- Crede că e victima unei conspirații. - Asta e problema cu cei ca el.
Se tem tocmai de lucrurile pe care le fac ei.
Dacă ei le fac, li se pare că toată lumea le face.
- De ăștia trebuie să te ferești. - Ai dreptate.
DRUMUL MCFALL DRUM PRIVAT
Uite! Drumul McFall.
Era și timpul. Credeam că ne-am rătăcit.
Mai încet! Unde te duci?
Nu te grăbi!
Nu urca pe deal! Ce faci?
O să te împotmolești.
Cum mă dau jos din mașina înclinată? Ce faci?
Dă înapoi!
Oprește! Mergem pe jos.
Oprește aici, e bine.
Îți deschid portiera.
Hal de parcare! Ce-i în capul tău?
Vito!
- Salut! - Arăți grozav.
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
Soția mea, Vickie.
- Joseph Junior. - Joe, îmi pare bine!
Toată casa e din piatră.
La subsol avem noduri de pin.
- Livingul - Ce aveți?
Noduri de pin.
- Pin noduros. - Pin noduros, așa!
Ți-ai pierdut mințile?
Doar livingul măsoară 150 de metri pătrați.
- Frumos! - El a vrut neapărat lambriuri de pin.
Da, lemn, înțeleg.
- Joseph, ai verificat să nu fie noroi? - Da.
Du-te în spate! Să nu se împotmolească nimeni!
Știu, e uscat. Am verificat de dimineață.
Bine. Mai verifică o dată, să fim siguri!
Le fac singur pe toate.
- Scuze! - N-ai cum altfel.
Ed, am mai primit o informație despre marfă de contrabandă din Canada.
Am fost sunați de la un telefon public din Detroit.
- Apelantul e necunoscut. - Recepționat.
Carl!
Mereu te ascunzi. Vino încoace!
Ești prea mare, nu poți să te mai ascunzi.
Drept răsplată pentru asasinarea lui Albert la frizerie,
Gambino fusese numit noul cap al familiei lui Albert.
Lucrurile sunt așa cum trebuie acum.
Unde-i Frank?
O să vină. Nu voia să ajungă prea devreme.
Nu voia să încurce. Știi cum e Frank
A zis: „Ar trebui să fie ziua ta.”
- Mereu diplomat. - Da.
- Chiar e ziua ta. - Ne bucurăm pentru tine, Vito.
Poliția!
- Ce se petrece? - Tată, poliția!
- Ce poliție? Unde? - Stai
Pe câmp, unde ați parcat. Notează numerele.
Ce tot spui?
- Tocmai i-am văzut. - Nu!
Fuseserăm învățați de mici să fugim când auzeam „poliția”.
M-au văzut. Se cară.
Nu știu de ce naiba fug. Probabil că pun ceva la cale.
Să trimitem niște echipaje!
Să le verifice permisele și taloanele.
Recepționat. Ne vedem pe Șoseaua 17 cu McFall.
Începe distracția.
- Mai repede! - Bine.
- Te descurci? - Da.
La naiba, Joey!
Pornește, grăsanule!
Incapabilule! Haide!
- Deschide portiera! - Nu găsesc cheile.
- Mai repede! Folosește-ți capul, Paul! - Mă agiți.
Ai pistol la tine? Aruncă-l!
- Ce faci? Mișcă! - Nu înțeleg.
Aruncă-l din mașină!
Probabil că e un accident.
O fi un accident
Aruncă-l și pornește!
- Rahat! - Ieși din noroi!
Nu se mișcă.
- E a doua mașină care trece. - Hai s-o luăm mai ușor!
Uite! „Fermă de mere.” Oprește! Luăm niște mere.
- Vorbești serios? - Da.
E toamnă, e sezonul merelor.
Au mere McIntosh și Granny Smith grozave.
- Oprește! - Nu știam că ești fermier.
Permisul și talonul!
Ce se întâmplă? A jefuit cineva o bancă?
Ați fost la dl Barbara? Ce căutați acolo?
Nu suntem obligați să răspundem.
Dar nu-i nicio problemă. Joe a fost bolnav,
am venit să-i urăm însănătoșire grabnică.
- Atât. - Da.
- O să întârziem. - Nu.
Nu vreau să întârzii, Frank. Tu vrei asta.
N-ai cum să întârzii, e petrecerea mea.
Ești invitatul meu, nu putem întârzia.
- Sunt doar mere. - Vrei?
- Grăbește-te, te rog! - Sunt bune.
- Vă rog să-mi arătați documentele! - Credeam că nu mi le mai ceri.
Are vreunul dintre dv. Cazier?
Răspund doar la întrebări despre înălțime.
- Ce înălțime aveți? - 1,88.
- În permis scrie că aveți 1,70. - Bine, închide-mă!
Urmați instrucțiunile polițistului!
- Bună ziua, domnule! - Salut!
Opriți după colț!
Oprește!
Am ajuns la stradă. Haide!
- Poate găsim un taxi. - Bine.
Da, oprește un taxi, Joe!
În regulă?
- Fir-ar - Ne-au prins.
Ce-i asta?
Isuse!
Stați pe loc!
- Care e problema? - Suntem vânători.
Frank, ce se petrece?
- Au blocat drumul. - Da.
S-a întâmplat ceva aici.
Să mergem mai departe!
Nu ne grăbim.
O luăm ușurel.
Uite!
- Sfântă Fecioară, uite, Frank! - Văd.
Sunt toți capii.
Ce se întâmplă?
Doamne, Frank!
Sunt Frank Zito și Joey Ida, din Philadelphia.
Nick Civella!
Santo Trafficante. A venit tocmai din Havana.
Gândește cu câteva mutări înainte.
Frank, ce se întâmplă?
Nu știu.
Oare ce se petrece?
- Slavă Domnului! - Uite!
Nu ne opresc.
Uite! Nu pot să cred.
Noroc că am întârziat!
Nu știu ce să zic. Ceva nu e în regulă.
Frank
Ce ai făcut?
Ed, îți fac legătura cu sergentul Salerno, Serviciile Speciale din New York.
Recepționat.
Bună treabă, sergent! Ce se întâmplă acolo?
Încă nu știm. Nici nu știm de ce au vrut să fugă.
Alergau pe câmp. Erau mafioți din toată țara.
- Dar am identificat 63 de persoane. - Excelentă treabă!
E și Frank Costello pe listă?
- Frank Costello, mahărul? - Da, el.
- Uau! - El e capul capilor.
Trebuie să fie acolo, probabil că el îi chemase.
E imposibil să lipsească.
Îmi pare rău, n-am niciun Costello.
Sergent, nu pot să cred! Trebuie să fie pe acolo.
Poate că folosește alt nume.
- Cum își zicea? - Castiglia.
Castiglia sau Frank Saverio?
Trebuie să fie acolo. E șeful tuturor.
Îmi pare rău, n-am nici Castiglia, nici Saverio.
- Mai aveți întrebări? - N-are logică.
S-au prins rapid.
La câte permise și taloane reținuseră,
și-au dat seama că mafia era o organizație criminală națională.
Poliția strică reuniunea mafiotă.
În razie sunt prinși 62 de lideri mafioți.
Până atunci, J. Edgar Hoover, șeful FBI-ului,
negase răspândirea crimei organizate în toată țara.
Din cauza întâlnirii din Apalachin, toată lumea a aflat. Scria în toată presa.
Trebuia să recunoască și i-a pus sub acuzare pe toți.
Au căzut ca niște piese de domino.
Am fost foarte atent să nu las urme.
ÎNCĂ DOI ÎNCARCERAȚI
Singurul secret care n-a fost lămurit
e cum de niște delincvenți imigranți fără carte,
care nici nu vorbeau engleză inițial,
au creat un sindicat național de mai multe miliarde
fără să afle poliția sau politicienii.
Sigur, poliția și politicienii știau.
Doar că-i plătiserăm să închidă ochii.
Haide!
Vito s-a mai umflat în pene vreo două luni că e șeful șefilor,
după care a fost arestat.
GENOVESE ÎNCHIS
A primit 16 ani pentru import și distribuire de narcotice.
După atâta publicitate, nimeni n-a scăpat.
Acum, în afară de niște mărunțișuri, afacerea a murit.
Vito l-a lăsat ca șef pe Vincent.
Dar amărâtul ăla umbla în halat
și făcea pe nebunul ca să scape de condamnare.
Urma să fie pus sub acuzare. Era incredibil.
Tâmpenia cu halatul a ținut vreo zece ani,
dar apoi a fost săltat și închis.
A murit la pușcărie.
Până și eu am făcut pârnaie pentru niște chestii legate de impozit.
Am fost trimis în Atlanta, unde Vito era închis pentru droguri.
Toată lumea știa ce se întâmplase între noi.
Directorul nu-și dorea un război cât eram amândoi acolo, așa că
Se temea să nu creadă niște disperați că încă e ceva între noi
și să stârnească necazuri.
Era incredibil că eram închiși împreună în Atlanta.
Eram doi bătrâni într-o celulă, ca să-l facem fericit pe director.
Vito știa că eu am distrus tot cu întâlnirea din Apalachin.
Dar nu mai conta, se terminase. Ce mai putea să facă?
Am vorbit despre copilărie, despre vremurile apuse.
A fost plăcut.
Mă bucur că am vorbit.
Vito a murit în 1969,
la spitalul penitenciarului din Springfield, Missouri.
Insuficiență cardiacă.
Apropo, când Anna a murit, a fost îngropată în mausoleul lui Vito.
Se pare că Anna chiar l-a iubit.
E greu de crezut, dar ăsta-i adevărul.
Și Bobbie
mi-a luat un Ăsta. Proiector.
Îmi place să stau acasă.
Cultiv trandafiri. Sunt frumoși.
A 36-A EXPOZIȚIE ANUALĂ
LOCUL 1
Sunt mai ieftini decât caii și miros mai frumos.
M-am trezit că Bobbie m-a înscris la un concurs.
Am câștigat!
Sau a mituit ea pe cineva. Habar n-am.
Bobbie avea dreptate.
Mă bucur că m-am dus, mi-a plăcut.
Erau doar pasionați de flori, nu știa nimeni cine sunt.
Chiar dacă știau, nu le păsa.
Da.
Când am ajuns noi aici,
îi uciseseră pe mai toți indienii,
dezgropaseră aurul și scoseseră petrolul.
Nouă ne mai rămăseseră
doar americanii însetați, polițiștii și politicienii corupți.
Dar am profitat cât am putut.
E altă lume acum.
Și Alto Knights? Alto Knights
Viața merge mai departe.
Asta e.
CLUBUL ALTO KNIGHTS
Frank Costello a murit liniștit la 82 de ani,
în spitalul Doctors, din New York, în 18 februarie 1973.
Soția sa i-a fost alături.
Subtitrarea: Robert Ciubotaru