2019 M. PARYŽIUS
Kaip jautiesi?
Labai pavargusi.
Nori išgerti rytinius vaistus?
Žinau atsakymą, bet turėtum.
Labas rytas, Selena.
Duodu pažadą.
Pasakosiu tik savo tamsiausias paslaptis.
Gruodžio 19 d.
Turiu liautis taip gyvenusi.
Kodėl taip nutolau nuo šviesos?
Padariau viską, ko tik norėjau…
bet tai mane pražudė.
Nes nuo Selenos nepabėgsiu.
Selena!
Selenos Gomez singlas „Good For You“
sulaukė komercinės sėkmės.
…neseniai praminta socialinio tinklo karaliene.
Sveikas, Hovardai.
Selena Gomez ir Džastinas Byberis
- pagaliau išsiskyrė. - Vėl?
Nesijaučiu kaip roko žvaigždė.
Sakoma, kad albumas „Revival“
bus pirmoje vietoje „Billboard“.
Ir tuoj leisitės į turą? Gegužę?
Taip, gegužę.
Tiesą sakant, aš Los Andžele, „Sports Arena“.
Turim dvi dienas, paskui išvyksiu ir prasidės turas.
Grimuotojų ir stilistų komanda su manimi, tad mes kasdien išbandom ką nors naujo.
Testuojame, galvojame, ką darysime
pasirodymo metu. Kokia bus pasirodymo esmė.
Ar mums patinka?
Nes veidrodyje matyti balta?
Gal čia tik blizgučiai.
Leisk man… Paimsiu truputį iš vidurio. Taip.
Turim tų makšties dalykėlių?
- Gerai. Aha. - Gal tuos plokščius.
Nežinau. Dabar keistai atrodo.
Jei būčiau vaikinas, galėčiau tiesiog mūvėt džinsus ir keitaliot marškinėlius,
užsimaukšlinčiau kepurę
ir niekam nerūpėtų.
Šiaip krūtys gerai atrodo.
- Nežinau. - Patinka?
- Reikia didesnių. - Kaip formalu, „krūtys“.
Visur mano makštis…
- Ne makštis… - …kiekvienoje sumautoje aprangoje.
- Kalta ne tu… - Tai…
- …aš tik juokiuos iš savęs. - Pala. Pažiūrėk.
- Kalta makštis, ne tu. - Grynai. Mano makštis.
Noriu kūno, su kuriuo eičiau išdidžiai. Noriu užpakalio, kurio neturiu.
- Mano kūnas labai vaikiškas. - Aha.
Nenoriu, kad būtų „Oi, pala“.
Kad atrodyčiau kaip moteris, o ne 12-metis berniukas.
Nenorėčiau būti niekuo kitu
Aha
Privertei mane savimi dvejoti
PASKUTINĖS REPETICIJOS TURUI
Sakei man, kad aš per prasta
Bet kas tu toks, kad teistum Kai pats nesi šlifuotas deimantas?
Esu tikra, kad yra dalykų Kuriuos norėtum savyje pakeisti
Bet aš pati Nenorėčiau būti niekuo kitu
Aš ne grožio karalienė Aš graži būdama savimi
Ir tu turi teisę Gyventi gražų gyvenimą
Nagi Kas taip sako?
Kas sako, kad tu netobulas? Kas sako, kad nieko nenusipelnei?
Kas sako Kad tik tu patiri skausmą?
Patikėk manimi Tokia grožio kaina
Kas sako, kad tu nedailus?
Kas sako, kad tu negražus?
Kas taip sako?
Suknelė per ilga
Man nepatinka, kaip ji prasiskleidžia
Tiesiog bjauru.
- Kas? - Viskas. Labai blogai atrodo.
Aš tiesiog…
Neturiu žalio supratimo, ką, po velnių, darau.
- Kurioj daly taip jauteis? - Nuo pat pradžios.
Turiu tą balsą galvoje, sakantį, kad susimoviau čia.
Šitas blogai. Šitas irgi.
Pastebėjai save ekrane.
Oho, atrodo suknistai šūdinai.
Sėdžiu čia, kliūnu už drabužių
ir tai tiesiog…
- Tai išsiurbia motyvaciją… - Aha.
…ir nebenoriu pasirodyti.
Nebepakeliu įtampos, nes noriu pasirodyti kaip įmanoma geriau
ir aš… nežinau…
Nežinau, ką galvoja Džonas.
Noriu pakalbėt su Džonu, nes… nenoriu jo nuvilti.
Nenoriu, kad pagalvotų, jog užverbavo sumautą „Disney“ kanalo vaiką…
Džonas stovėjo
- išsišiepęs. - Jis džiaugėsi.
Tu tik prisigalvoji.
Bjauru ir dėl to reikalo su daina.
Šįryt jis paskambino dėl dainos su Džastinu,
- o aš tokia… - Dėl Byberio?
„Maždaug, kada užteks tik manęs?“
- Nesijaudink dėl to. - Kada būsiu pakankamai gera…
Kada aš pati būsiu pakankamai gera?
Kad nereikėtų manęs gretinti su kuo nors.
- Tai suknis… - Tu jau čia.
Labas, Džonai.
- Labai atsiprašau. - Dėl ko?
Tiesiog nenoriu, kad gailėtumeis, jog pasirašei su manimi…
- Ką? - …galvotum, kad reikia ko…
DŽONAS - „INTERSCOPE“, „GEFFEN A&M RECORDS“ VALD. PIRMININKAS
- Buvai nuostabi. - Mes kartu stovėjome.
Kostiumas atrodė blogai. Viskas atrodė labai blogai.
Buvai nuostabi. Man atrodė nerealiai.
Galim apsikabint? Apkabinsiu tave.
Maniau, tu nuostabi. Labai gerai pasirodei.
- Tikrai. - „Me and My Girls“ nurovė stogą.
Būtent. Džonas taip stovėjo.
Mane vežė. Buvo nerealu.
Ar neatrodo vaikiškai?
- Neatrodo. - Ne.
Nenoriu žengt žingsnio atgal.
O ta praeities versija vis grįžta.
Dabar tu didžiausia savo priešė.
Kai taip įsisuki į tas savo mintis, negali leisti joms tavęs praryti.
- Drabužius galim pakeist. - Aha.
Šviesas, dekoracijas irgi.
Nenori scenos, gali pasirodyti ant grindų.
Nesvarbu, kas patiks ar nepatiks žmonėms. Tau turi patikti.
Tu turi gerai jaustis. Tai tavo pasirodymas.
Nebūk sau tokia griežta. Viskas bus puiku.
- Ačiū, Džonai. - Gera tave matyti.
- Atleisk. Ačiū. - Iki greito.
Ačiū. Ne. Viskas tikrai šaunu.
Ačiū.
Atsiprašau.
Tiesiog visko per daug.
Jie ateina.
„MANDALAY BAY“ „LIGHT NIGHTCLUB“ GEGUŽĖS 6 D., PN
OFICIALIOS SELENOS GOMEZ DŪZGĖS
PREMJERA
MANE PRIKĖLĖ SELENOS GOMEZ „REVIVAL“ TURAS 2016 M.
- Teresa? - Ei, mergyt.
- Atnešei mano kraujospūdžio matuoklį? - Aha. Jis čia.
Čia dėl vilkligės, tiesa?
Aha.
Jau paspausti? Tiesiog starto mygtuką?
- Geras, ar ne? - Tobulas.
Iš kur žinai?
Taigi 109 ir 78 yra labai gerai.
Vidutiniškai žmogaus kraujospūdis būna 120 ir 78.
Kai man pakyla kraujospūdis,
dažniausiai rodo 150-145, o apatinis skaičius būna 100,
tai reiškia, kad gali ištikti insultas.
Supratau.
- Tad kol neviršija 120… - Reikėtų pasilikti jį čia turo metu?
Tavo mažame…
- Na, gal autobuse. - Gerai.
Dėl viso pikto reikėtų visad turėti netoliese.
Įteikiam tau dovanėlę ir paliekam ramybėje.
Gali pradėt nuo šitos?
Čia nuo manęs ir Zako.
ALIN IR ZAKAS SELENOS VADYBININKAI
Mes kai ką surinkome tau turui.
Kas čia?
Kiekvieną dieną turėsi vakarui skirtą sėkmės žodelį kaip talismaną,
tad galvosi apie…
Pasidėsi ant kosmetinio staliuko.
…tau. Kiekvienam pasirodymui yra skirtingas.
- Kaip gražu. - O Dievuliau.
- Pažiūrėk į juos. - Kaip miela.
Tai kaip ir pravirkdė mus.
Kasdien pasirinksi vieną.
- Labai gražu. - Argi ne šaunu?
- Labai jums ačiū. - Labai tave mylime.
Tad noriu paklaust,
ar tau ne per daug susitikimų su gerbėjais?
Numatyta trukmė - maždaug pusantros valandos.
Nemanau, kad tiek užtruks.
- Ką tu manai? - Kartais jie tai išnaudoja.
- Šiandien mano gimtadienis. - Tikrai? Sveikinu.
- Ačiū. - Kiek tau metų?
- Trylika. - O Viešpatėliau.
Jau nuo trejų metų kasmet švenčiu tavo gimtadienį.
- Mano? - Būna…
gimtadieninis vakarėlis, tortas, grojaraštis - viskas.
- Kokia tu miela. Ačiū. - Padarysim nuotrauka?
- Štai. - Kaip smagu…
- Trys, du… - Taip. Pirmyn.
- Kokia graži. - Ei, neverk.
Turim.
Gali užrašyti čia „Geriausia mažulė“?
Gerai.
Aha. Turiu kelias merginas.
- Aš… - Tai aš geriausia?
- Taip. - Taip, gerai.
Šiuodu išgirdo išties nepadorių dalykų.
…žodis Aleliuja Aleliu…
Visiems jums labai dėkoju už sunkų darbą.
Nė neįsivaizduojate, kiek daug tai man reiškia.
Tai svarbiausias mano surengtas turas.
Dabar žinote, kodėl kasdien taip palūždavau.
Tikiuosi, kad tiesiog pasirodysime, įkvėpsime žmones ir pasilinksminsime.
Dėkokim už viską: savo kojas, rankas, instrumentus.
Šviesas, Bazą, Melisą, visus kitus.
- Myliu jus visus. Jėzaus vardu. Amen. - Amen!
Karštis visus traukia
Nesvarbu, kokia tavo praeitis
Išsilaisvink su manimi
Visi nori, kad juos liestų Visi nori daryti tai
Bet neleiskite dainos apie meilę
Kai judinu savo kūną
Man nereikia apie nieką kalbėti
Tegul hormonai daro savo
Kol energijos bus per daug
Aha, viskas, ko man reikia
Tai ritmas
Aš ir ritmas
Daugiau nieko kito
Aha, ritmas
Aš ir ritmas
Kas sakė, kas sakė?
Pasakysi man, kas taip sakė?
Aha, kas taip sakė?
Kas taip sako? Kas sako, kad tu netobulas?
Kas sako, kad nieko nenusipelnei?
Kas sako Kad tik tu patiri skausmą?
Patikėk manimi, tokia grožio kaina
Kas sako, kad tu nedailus?
Kas sako, kad tu negražus?
Kas taip sako?
Šūdas.
Selena!
Mes prie Bigbeno. Ką jūs?
Aš ir mano merginos
Aš ir mano Aš ir mano merginos
Sklandė gandai, kad ji turėjo problemų dėl narkotikų…
Selena linksminasi per daug. Ji nesuvaldoma.
Varom!
Tuoj lipsiu ant scenos.
Palinkėkit sėkmės.
Nemoki manęs mylėti Kai esi blaivus
Kai ištuštini butelį, prisitrauki mane…
Myliu tave, Selena.
Rinkais reabilitaciją dėl Džastino Byberio?
Džastinas turi naują merginą.
Selena, pavydi?
Man įgriso ta pati meilė
Selena. Vėl ėmei gerti?
- Selena. Kur alkoholis? - Ar vėl ėmei gerti?
Dainuokit.
Man įgriso ta pati meilė
Tos nesąmonės drasko mane
- Tai mane žudė. - Aha.
Ko man trūksta? Na, ko man reikia?
Visi stovėjo…
Draugužiai, čia per daug žmonių. Atleiskit. Per daug žmonių.
- Nebeanalizuok to. - Ne.
- Būk laiminga. - Aš esu laiminga.
Nekenčiu to.
Tiesiog sunku būti prakeikta mergina
ir jau būti išprotėjusiai.
Dar vienas užknisęs dalykas.
Greitai persirengiu drabužius
ir viena rankovė suplyšta, tada kita.
Ir tada visa apatinė dalis suplyšta.
Ta…
Ką jauti Džastinui?
Tau liūdna?
- Tu pavargus? - Ji visad pavargus.
Kartais prabundu ir neatrodo, kad turiu motyvacijos.
„REVIVAL“ TURAS BUVO ATŠAUKTAS PO 55 KONCERTŲ
Selena daro pertrauką,
ją kamuoja nerimo sutrikimas, panikos priepuoliai, depresija.
Sklido kalbos, kad ji turi problemų dėl narkotikų.
Prabangus garsenybės gyvenimas ir linksmybės
sunaikino ją ir jos karjerą.
Kartą ji pasakė „Nenoriu dabar būti gyva.
Nenoriu gyventi.“
TERESA BUVUSI PADĖJĖJA
Aš tokia „Pala. Ką?“
Tai viena tokių akimirkų,
kai pažiūri jai į akis, o jose nieko nėra.
Tiesiog juoda, tai labai baisu.
Pagalvoji „Gerai, velniop.
Tai turi baigtis, turim vykti namo.“
Turėjome labai rimtai su ja pakalbėti, na…
RAKELĖ SELENOS DRAUGĖ
…„Kas yra?“
Ji atsakė, kad nežino ir nemoka paaiškinti.
Kad norėtų, jog pajusčiau, ką reiškia būti jos galvoje.
Pamenu, kad viskas buvo labai chaotiška, ji girdėjo visus tuos balsus.
Jie vis garsėjo.
Tai sukėlė kažkokį psichologinį lūžį.
Jau kelias savaites Selenai Gomez tenka sunkūs išbandymai.
Pernai ji kovojo su vilklige, gyvybę jai išgelbėjo persodintas inkstas.
Dėl to paskutinę rugsėjo savaitę ji turėjo labai mažai baltųjų kraujo kūnelių.
Tai sveikatos sutrikimas, tačiau dėl jo Selena palūžo.
Ji bandė išsitraukti lašinės adatas.
Buvo taip blogai, kad ją paguldė į psichiatrijos ligoninę.
Apie jos psichinį išsekimą sužinojome iš TMZ.
Jie paskambino man ir norėjo sužinoti…
MENDĖ SELENOS MOTINA
…kodėl mano dukra su nerviniu išsekimu yra ligoninėje.
Ji nenorėjo turėti nieko bendra su manimi,
bijojau, kad ji mirs.
Bet kas, pamatęs tai, ką aš mačiau,
kokios būklės ji buvo psichiatrinėje ligoninėje,
nebūtų jos atpažinęs.
Mane tai pribloškė,
nes psichozė gali trukti kelias dienas, savaites, mėnesius,
metus ar visą gyvenimą.
Bandai laikytis kaip įmanydamas ir padėti su gydymu.
O sunkiausia
paskui tiesiog eiti miegoti ir tikėtis, kad ji kitą dieną prabus.
Mano mintys dažnai užvaldo protą.
Man skauda, kai galvoju apie praeitį.
Noriu vėl išmokti kvėpuoti.
Ar aš myliu save pačią?
Kaip išmokti pačiai kvėpuoti?
Stebuklas, kad ji išsikapstė,
bet visada lieka baimė, kad vėl taip nutiks.
O tada buvo labai skaudu.
SVEIKA SUGRĮŽUSI NAMO IR Į SAVO LOVĄ XOXO MYLIU S + GREISĖ
Sužinojau, kad man diagnozavo maniakinę depresiją.
Kalbėsiu atvirai,
nenorėjau gultis į psichiatrijos ligoninę.
Nenorėjau.
Bet ir nebenorėjau būti įkalinta savo mintyse.
Maniau, kad mano gyvenimas baigėsi. Galvojau, kad šitaip liks amžinai.
Todėl žmonėms sakau, kad turiu nuostabiausius draugus ir šeimą.
Ypač mamą ir patėvį Brajaną.
Nes man nederėjo kalbėti su jais taip, kaip kalbėjau,
ir neturėjau kartais elgtis su jais taip, kaip elgiaus.
Bet jie žinojo, kad tai buvau ne aš,
tad, kai atsikeldavau kitą dieną…
Jie papasakodavo, kas buvo. Paaiškindavo man…
Jie pasakydavo „Žiūrėk, žinom, kad ten ne tu kalbėjai,
mums labai neramu. Tiesiog žinok, kad mes mylime tave.
Nematom jokio skirtumo tarp vakar ir dabar.“
Bet jei kalbėdavau su jais apie tai,
tiesiog vis kartodavau tą patį.
Sakydavau „Labai atsiprašau“.
Nes atsimenu tam tikrus dalykus, kuriuos dariau,
ir tikrai buvau labai bjauri.
Tad netgi dabar vis kartoju „ačiū“ ir „atsiprašau“,
ir viską darau…
O jie visad sako „Kai sužinojom apie viską,
daug kas paaiškėjo, Selena“.
Maždaug, tau dabar geriau nei bet kada anksčiau.
Labai džiaugiamės, kad galim tai matyti. Mes niekad nuo tavęs nenusigręžtume.
Ir niekad nenusigręžė, nors gal daugkart reikėjo.
Dabar man geriau, bet…
Nežinau.
Kartais negaliu to užtikrintai paaiškinti.
Ne.
Visiškai pamiršau.
Iš pradžių, kai mane paleido,
nežinojau, kaip tvarkytis su savo diagnoze.
Kas jei tai vėl pasikartos?
Kas jei kitą kartą neišsikapstysiu?
Turėjau ir toliau domėtis tuo.
Turėjau žingsniuoti pamažu.
Vaikystėje bijodavau perkūnijos.
Užaugau Teksase,
todėl labai bijodavau, kad žaibai ir griaustiniai reiškė artėjantį tornadą.
Bet mama man davė knygų vaikams,
kur buvo aiškinama apie audras, žaibą ir griaustinį.
Iš esmės ji pasakė, kad kuo daugiau žinosiu apie tai,
tuo mažiau bijosiu.
Ir tai išties padėjo.
Myliu tave.
Žinot, mama visada mane mokė nebijoti gyvenimo.
- Jos tokia stipri dvasia. - Tavo nosis? Atsitrenkei į duris?
Ji buvo tokia jauna, vis dar mokėsi,
galiausiai išbandė visus įmanomus darbus.
Vaike.
Ji sakė „Dabar tokia mūsų situacija, bet aš nesustosiu.
Nepasiduosiu. Susikursiu geresnį gyvenimą už dabartinį.“
Šitas. „Iš namų. Per dieną - 145 dol.
Laiškų skirstymas vietinėje įmonėje.“
Aha. Ei, galėčiau čia dirbt.
Žinot, mano mama
manęs susilaukė dar būdama mokykloje.
Tėti?
Tėvai išsiskyrė, kai man buvo penkeri.
Seneliai prižiūrėdavo mane, kai mama dirbdavo.
…daina, kurią dainavai apie senelį?
Labas, tėti.
Neįsivaizduoju, kokią įtampą patyrė mano tėtis.
Matau.
Jis daug ko gailisi.
Būna, sako „Atleisk, mi hija. Aš tiesiog
nežinau, kaip su tavimi kalbėti.“
Bet jis privertė mane jaustis taip,
tarsi aš buvau pati gražiausia mergytė.
Galėjau daryti bet ką - niekas nebuvo vertas manęs…
Tad aš labai jo ilgiuosi…
bet jis tai žino…
Nufotografuok ją, o paskui mus kartu, gerai?
- Na, stokit ten. - Pala, ateinu.
Aš nufotografuosiu.
Amžinos draugės.
Čia viskas, ką norit pasakyt?
Gerai.
Priscila mano pusseserė.
Tai turbūt man pats artimiausias žmogus po mamos.
Mes viską darydavome kartu.
Iki pat dabar ji man viskas. Ji mano šeima.
Šiaip niekad taip nedarėm. Niekad prie to negrįžome.
GRAND PRERIS
- Kur važiuojam? - Tik ne…
- Nusipirkti saldintos arbatos. - Gerai.
Ir bandelių, jei mėgsti.
Ne, aš tik norėjau saldintos arbatos.
- Paimsim tris. - Tris didelius saldintos arbatos.
- Vieną su daugiau ledukų. - Prašau, pone.
Žinoma.
- Negali taip manęs peršaukti. - Tu gi nepasakei „prašau“.
Būčiau pasakiusi.
Visada grįžusi namo
tiesiog einu į tas vietas, kurias pamenu.
Nes nenoriu prarasti tos savo dalelės.
Tu net čia eini?
Pyp!
Sveiki…
Jei norite įeiti į pastatą, parodykite vairuotojo pažymėjimą.
- Vairuotojo pažymėjimą? - Taip.
- Gerai. - Štai. Imk.
Visiems reikia parodyti.
Neturiu.
Gerai, nesvarbu. Ateidavau čia, kai buvau jaunesnė.
Mano vardas Selena, nenorėjau jūsų trukdyti, bet ačiū.
- Prašom. - Viso.
Gerai, viso.
Ji nori.
Jūs…
Visi turite vairuotojo pažymėjimą?
- Visi. - Turime.
- Ji čia mokėsi… - Ateidavau čia,
- norėjau pažiūrėt… - Žinoma.
Jūs mokytoja?
- Aš sekretorė. - Aišku.
Aha, administracinis darbas.
Sveikučiai.
Nurimkite.
Jūs administracijos padėjėjos? Kiek jums metų?
Trylika.
Kaip miela. Žinote, kad aš čia mokiausi?
- Taip. - Žinote?
Gerai. Taigi buvau įsižiūrėjusi tik Dilaną Alvaradą…
Pradinėje mokykloje - Semį.
Gerai. Pradinėje - Semį Rodrigesą.
- Paskui Dilaną Alvaradą, Kytą Mopiną… - Kytą.
Kažkada ir Elajų.
Ne, nepasakyčiau. Tikrai?
- Taip. - Gerai.
Ir Metjų iš Denio Džounso vidurinės.
Viskas.
Bet aš nė vienam iš jų nepatikau.
- Bet, kaip ir sakiau, jie gailisi. - Aha, aš tik sakau.
Augdama ji buvo kaip ir atstumtoji.
Mokykloje ji nebendravo su daug mokinių.
Ji turėjo kokias dvi ar tris drauges,
bet ne gausybę vaikinų.
Taigi ten nueidavau pasiimti maisto
ir atsisėsdavau čia prie ilgo stalo.
- Bet dažniausiai viena. - Ne…
- Labas. Mano vardas Selena. - Mačiau jus prieš tai.
Jei galvojat, kad negalit
ko nors daryt, atminkite, kad jums pasakyti „ne“ galite tik jūs patys.
Turite vis daryti tai, ką norite daryti.
- Čia tai įkvepiantys žodžiai. - Tad…
- Taip? - Puiku.
Tad išspardykit subines… Oi, atsiprašau.
Turite pasilikti po pamokų.
Sveiki, Denio Džounso vidurinės mokiniai.
Su jumis kalba Selena Gomez.
Ačiū, kad leidote sutrukdyti jūsų pamokas.
Žinokite, kad jūsų mokytojai nėra tokie blogi.
Tiesiog reikia įdėti sunkaus darbo.
Turite jį apkabinti. Jis apsiverks.
- Galima autografą? - Jis didelis gerbėjas.
O Dieve!
Gali nedėkoti.
- Galit ir mane apkabint? - Apkabinsit mane?
- Štai čia… - Tikrai nežinau.
…užaugau.
Čia mano namas.
- Tikrai? - Aha.
Kertu, kad tavo atspaudai vis dar ten.
Štai ten, toje vietoje…
Vargšai kaimynai. Kažkoks vyrukas ten prekiaudavo narkotikais.
Mes žiūrėdavome pro langą, nes mums neleisdavo į lauką.
- Man buvo gaila tų kaimynų… - Aha.
…nes jis pastatydavo savo seną mašiną,
atidarydavo bagažinę ir…
Durys tos pačios.
Sveiki.
- Sveiki. - Sveiki, aš Selena.
- Kaip jūs? - Kaip jūs?
- Gerai. Užeikit. - Neprieštarausit?
- Ne. Prašau. - Gerai.
O Dievuliau.
Gerai, štai čia aš
- skusdavau žuvis. Va, čia. - Skusdavai žuvis.
Taip.
Selena, ką jis daro?
Jis tik išima jos kraują.
- Čia mano miegamasis. - Bet truputį netvarkingas.
Neprieštarausite, jei patikrinsiu, ar čia, spintoj, vis dar yra mano piešinių?
Jie juos išėmė.
- Jų nebėra? - Aha.
Aš buvau įsimylėjusi Koulą ir Dilaną Sprausus,
tad įlįsdavau į savo spintą ir rašinėdavau čia.
- Ne. - Ačiū.
- Čia yra užrašas. - Tikrai?
Panašu, kad tikrai mylėjai Koulą.
O vargeli! Eina sau.
Dovanok, Koulai, jei kada tai pamatysi.
KOULAS SPRAUSAS SELENA ŠIRDELĖ KOULAS
Aš apimčiau…
- Kristiana? - Taip?
Šitoje vietoje… Mano močiutė gali parodyt nuotrauką.
Ji fotografavo. Aš žiūrėdama į save veidrody
sužinojau, kad pasirašiau su Barnio laidos kūrėjais.
- O Dieve. - Tu kalbėjai telefonu.
Mane čia nufotografavo.
Viskas atrodo nuostabiai, Barni.
Ji ateis pro…
Pirmąjį darbą gavau būdama septynerių.
Didžiavausi, nes galėjau pabėgti nuo gyvenimo, atsidurti Barnio šalyje
ir tik žaisti bei dainuoti.
Nežinau, labai pamėgau tokius pabėgimus.
Paskui niekad nesilioviau. Tik ėjau į priekį.
Kai buvau maždaug 11 m. ir išsikrausčiau į Los Andželą,
tenorėjau dirbti. Dievinau savo darbą.
Bet galų gale, kai taip ilgai tuo užsiėmiau,
tai pradėjo atrodyti bergždžia.
Kažkaip tai vertė mane jaustis vienišai.
O kai leidausi į turą, tik pablogėjo.
Išėjusi iš paskutinio gydymo centro
žinojau, kad laimės man teikė ryšys su žmonėmis.
Čia Džoisė.
Priscila, ar mes tikros?
Taip. Nori, kad paklausčiau savo močiutės?
Ji turėjo gražų lėlių namelį, kurio baisiai norėjau.
Dėl to padėjai kakutį jai verandoje?
Baik. Taip padarė Čarlis.
Jie visada prie jos kabinėdavosi.
Sveiki.
- Sveiki, aš Selena. - Taip?
Seniau užeidavau, kai Džoisė čia gyveno.
- Selena Gomez? - Taip.
Taip.
Ji čia?
Taip. Gal užeikite.
- Jūs tikras? - Taip.
Gerai.
Ar vis dar turite tą…
- Lėlių namelį? - Daugiau nieko neįleiskit.
Kaip laikaisi?
- O vargeli. Labas. Nesikelkit. - Ačiū.
- Patrauksiu. - Štai lėlių namelis, Selena.
Sveiki… Ten tas lėlių namelis! Nesikelkit.
Negaliu atsikelti, širdele.
- Nieko tokio. - Kaip tau mano plika galva?
Puikiai atrodote.
Tą išgyvenau, bet šiemet dukart susilaužiau kulkšnį.
- Negaliu atsikelti. - Aha, kas nutiko?
Na, nieko ypatingo.
Apgailestauju.
Susilaužiau pirštą.
Tai kaip tavo sveikata dabar?
Sveikata gera. Vilkligė remisijoje.
- Gerai. - Ir labai dėl to džiaugiuosi.
Prieš dvejus metus man persodino inkstą,
kol kas su juo viskas gerai.
- Tai gerai. - Aha,
- tiesiog kasdien geriu vaistus. - Vilkligė ir išsėtinė sklerozė panašūs.
Tikrai? Nežinojau.
Daug panašių simptomų. Tai autoimuninė liga.
- Taip? - Ką prisimeni apie mane?
Pamenu, kai ateidavom čia
su Čarliu ir kvaršindavom jums galvą.
Gerai. Štai pati liudija.
Teisingai. Ir atsiprašau už…
Daugiau nieko neprisimeni?
Prisimenu. Jūs mus įsileisdavote,
vaišindavote sausainiais, o man leisdavot ateit čia ir…
To ir laukiau, kad paminėtum mano sausainius.
- Pamenu. Mes ten žaisdavom. - Sausainių moteris.
- Praeitą kartą jis buvo čia. - Buvo.
Teisingai.
O Dieve, Džoise, aš buvau pamišusi dėl jo.
- Gera jus matyti. - Labai džiaugiuosi, kad tu…
Kartą klausiau Debės, ar tu kada nors užsuksi.
- Džiaugiuosi, kad užsukau. - Užsukai.
- Nereikėjo prašyti. - Nereikėjo.
Ir tu sergi.
Niekis. Visi išsikapstome.
- Labai tau ačiū. - Linkiu jums puikios dienos.
- Melsiuos už jus. - Gerai, ačiū.
Viso, Džoise.
- Viso, Selena. - Viso. Labai jums dėkoju.
- Ačiū. - Buvo gera jus matyti.
Ačiū jums.
Gerai.
Buvo labai baisu, kai susirgau vilklige.
O kai pasveikau, nutariau,
kad galiu lankyti šiuos žmones, nes sirgau.
Labas, mažyli.
Tuomet buvo transplantacija, daug dirbome.
O kai susidūriau su psichikos sutrikimais,
vėl pasakiau sau tą patį - „Dabar galiu suprasti šiuos žmones“.
- Manau, viskas turi priežastį. - Gerai. Ate visiems.
Tiesiog būk tuo, kas esi, Selena.
Tiesiog liaukis bandžiusi.
Niekam nerūpi, ką tu darai.
Svarbu, kas aš esu. Tenkintis tuo, kur esu.
Esu dėkinga už savo šeimą.
Esu dėkinga už draugus.
Esu dėkinga, kad esu gyva.
Tik pridėsiu dar tris pastraipas, kurias parašiau.
„Manau, mums geriau, kai sakome tiesą,
- todėl vėl sakau savo tiesą.“ - Aha.
„Kentėjau psichiškai ir emociškai,
negalėjau nusiraminti ir susitvardyti.
Atrodė, kad visas mano skausmas, nerimas ir baimė apgaubė mane vienu metu.
Tai buvo viena baisiausių mano gyvenimo akimirkų.
Tai buvo diena, kai sužinojau, kad man maniakinė depresija.“
Niekas nemano, jog turi pasakyti, kad tau maniakinė depresija.
Tau 27-eri,
turi visą amžinybę pranešti pasauliui tai,
nebent tvirtai nusprendei, kad dabar tinkamas metas tai paviešinti.
- Gerai. - Niekas tam neprieštarauja.
Tiesiog tai taps pagrindine tema.
Ir, žinoma, tai reiškia… Ką?
Tam tikri žmonės, režisieriai ar dar kas gali nenorėti dirbti su manimi?
Bet kam aš išvis norėčiau su tokiais dirbti?
- Tiesa. Kaip tu nuspręsi. - Manau, kad pasakysiu.
- Aha. - Pasakysiu. Nieko tokio.
- Ir viskas. - Aha.
Selena Gomez atvirai kalba…
BOSTONAS
- …apie savo sunkumus… - …žvaigždė kalba
apie savo asmeninę kovą su depresija, nerimu
ir kelionę, kuri, pasak jos…
Turiu 20 minučių?
- Jaudiniesi? - Prastai jaučiuosi.
Nervai?
Visai nesijaučiu gerai. Visiškai.
- Ji alkana? - Labai nepatogu.
- Kas? - Kas nutiko?
Arba nervai.
Logiška.
Ką jis daro?
- Nuo jo daros bloga. - Jis degina gerklę.
Aha.
Labas, Rakele.
Labas, Selena.
Rakele, jis žavus. Čia vientisas drabužis ar iš dviejų dalių?
Ne. Tai beprotystė…
Su didžiuliu malonumu sveikinu jus atvykusius
į Maklino psichiatrijos ligoninės kasmetinę vakarienę.
Sveiki, visi. Labai džiaugiuosi būdama čia,
bet galiu atrodyti truputį nerangiai, tad atsiprašau.
Dirbti pradėjau būdama septynerių
ir greitai išmokau, kaip tai daryti.
Kiek tik pamenu, visada vienu metu
derinau darbą, mokyklą, santykius.
Kad ir koks šaunus buvo gyvenimas, viduje kankinausi.
Pernai kentėjau psichiškai ir emociškai,
negalėjau nusiraminti ir susitvardyti.
Kreipiausi pagalbos
ir gydytojai galėjo pateikti man aiškią diagnozę.
Kai gavau tą informaciją,
pagaliau sužinojau, kodėl tiek metų kentėjau
nuo depresijos ir nerimo.
Tad ėmiau žiūrėti problemai tiesiai į akis,
kaip mama mane mokė kovoti su baimėmis ir iššūkiais, kai buvau maža.
Esu laimingesnė, sveikesnė
ir kaip niekada gerai valdau savo emocijas ir mintis.
Tad labai dėl to džiaugiuos. Ačiū.
Tiesą sakant, geras jausmas tai sakyti, nes tikrai taip jaučiuos.
Atrodo, kad tiek daug metų gal reikėjo taip sakyti,
bet dabar tikrai labai geras jausmas sakyti tai nuoširdžiai.
Aš taip pat kartais kovoju su savo mintimis ir jausmais,
bet tai nereiškia, kad esu pagedusi.
Nereiškia, kad esu silpna.
Dėl to nesu mažiau vertinga.
Dėl to esu žmogus.
Toks buvo mano gyvenimas. O tu apie tai kalbi…
Jei tokie žmonės neatkreiptų kitų dėmesio į tai,
nebūtų jokių pokyčių.
Sakau iš visos širdies, jūsų drąsa nuostabi,
manau, kad gelbstite gyvybes. Žinau, kad gelbstite,
- todėl dėkoju už jūsų daromą darbą. - Tikiuosi, kad prisidedu…
Tik tikiuosi, kad prisidedu prie pokalbio.
Be abejo, ačiū jums. Man tokia garbė.
Tai jūs gelbstite gyvybes, bet aš išnaudosiu viską, kuo galiu prisidėti.
- Labai džiaugiuosi būdama čia. - Dėkoju jums.
Net tai, kad jūs viešai kalbate apie savo patirtį su psichikos sveikata,
- depresija ir nerimu… - Aha.
Aš pati bandžiau nusižudyti spalį prieš beveik trejus metus.
Ir pamenu tiesiog… Ačiū.
Tą vakarą pravertė būti atvirai.
Parašiau Džulijai Maikls ir Džastinui Tranteriui,
kad manau, jog esu pasiruošusi tiesiog pasakyti, kad man liūdna.
Sukūrėme dainą per 45 minutes. Greičiau, nei kada esu sukūrusi.
Tai daugiau nei tik prarasta meilė. Taip aš mokausi rinktis save.
Rinktis gyvenimą.
Bet taip pat viliuos, kad joje žmonės pajus malonę ir ramybę.
Pažadėjai man viską Ir aš patikėjau
Buvai man pirmoje vietoje Tu tai dievinai
- Tėti. - Padegei tai, kas man brangu
Ir palikai liepsnoti Neišdainavai mano priedainio
Nes jis buvo ne tavo
Mačiau ženklus, bet užsimerkiau
Daina apie žinojimą,
kad visiškai praradai tai, kas esi.
Pavertei pelenais mano ryžtą
Tam, kad vėl save atrastum.
Mėgavaisi skausmu Kuris nebuvo tavo, aha
Vis dar myli Džastiną?
Viskas buvo labai vieša.
Selena, pakomentuosi Byberio sužadėtuves?
Dėl ko labiausiai patinka Byberis?
Galiu… nusipirkt maisto? Prašau? Galit … Noriu nusipirkt maisto.
Mane persekiojo praeityje buvę santykiai, kurių niekas nenorėjo pamiršti.
Bet paskui tiesiog pakilau virš to.
Ir daugiau nebebijojau.
- Ačiū visiems. Viso! - Gerai, žmonės. Tad
- baigiam filmuoti. - Ačiū.
Rašo „Numatoma, kad Selenos Gomez debiutas
pateks į dvidešimtuką „Billboard Hot 100“ sąraše.
Taip ji ir Adelė tampa vienintelėmis moterimis
- su sėkmingiausiais baladžių debiutais.“ - Taip.
- Aha. - Noriu verkt.
- Ar tai viena populiariausių tavo dainų? - Aha.
Pati populiariausia tavo daina?
Norėjau būti kaip įmanoma nuoširdesnė,
manau, man labai pasisekė, kad turiu galimybę
padėti žmonėms jaustis gerai.
Atrodo, kad turėjau išgyventi žiauriausią įmanomą išsiskyrimą,
o paskui tiesiog staigiai viską pamiršti.
Tai labai glumino, bet manau, kad tiesiog taip turėjo nutikti.
Ir galiausiai tai geriausia, kas man nutiko.
Tad galų gale tavo žinutė yra…
Negirdėjai, kai sakiau, tai geriausia, kas man nutiko.
- Atleisk. - Tiesiog ėmei kalbėti.
- Nebegaliu pasakyt. - Pakartok.
Ne.
Gerai. Ko nori manęs paklausti?
Ar tai geriausia, kas tau nutiko?
Taip, tai geriausia, kas man nutiko.
Tai kada nori išleisti albumą?
- Sausį. - Gerai, puiku.
Man tik reikia žinoti, ar planuoji išvykti,
- ar yra problemų, ar… - Skrisiu į Keniją ir Londoną.
Gerai.
Bus šešios linksmos savaitės.
Ar nori šiemet dainuoti Amerikos muzikos apdovanojimuose?
Taip.
Gerai.
- Tad jei to norime… - Noriu.
- …dabar imsim planuoti. - Puiku.
- Gerai. - Mano pilvas.
- Nori valgyt? - Ne.
- Viskas gerai? - Aha, čia nervai.
Ir čia šalta. Nori megztinio?
- Man karšta. - Karšta? Gerai.
- Na, tu tinkamoje patalpoje. - Aha.
- Čia kaip Amazonėje. - Kaip iglu.
Tikrai iglu.
- Nudėsit mane, bet… - Pradėkim iš pradžių.
- …turiu eiti. - Gerai.
- Aš tik jaučiuos… - Viskas gerai? Atsiprašau.
Manau, tai įtampa dėl šio susirinkimo.
Turbūt.
- Ir aš. - Gerai.
Aha.
Nebuvau scenoje daugiau nei dvejus metus,
vis dar nežinojau, ar aš pasiruošusi.
Bet kas iš to, kad turi dainą, jei bijai ją dainuoti?
Po Amerikos muzikos apdovanojimų iškart skridau į Keniją.
Ištisus metus gydytojai neleido ten vykti dėl persodinto inksto,
bet pagaliau galėjau.
Tad mudvi su Rakele ketinome aplankyti pradinės mokyklos mokinius
ir merginų koledžą.
Padėjau surinkti pinigų per „WE Charity“ abiejų įstaigų statyboms Kenijoje.
Taip apkrausiu tvarkaraštį,
bet tai vienintelė galimybė nuvykti prieš išleidžiant albumą.
- Viskas. - Ar jau baigta?
Baigta, aha. Šaunuolė.
- Gerai. - Giliai įkvėpk ir iškvėpk.
Labas, mažute!
- Baigei? - Aha.
- Šaunuolė. - Dabar tiesiog guliu.
Skauda?
Aha, ranka silpna.
O Viešpatėliau.
- Dabar supranti, ką aš išgyvenau. - Žinau. Tu išgyvenai daugiau nei aš.
Norėjau sakyt „Tiesą sakant, nežinai“.
- Bet didžiuojuosi tavimi. - Ačiū.
Labai laukiamos Selenos Gomez sugrįžtuvės AMA renginyje.
Tai pirmas jos pasirodymas…
DIENA PRIEŠ PASIRODYMĄ
…per daugiau nei dvejus metus
po dramos su Byberiu ir trumpos pertraukos nuo pramogų pasaulio.
Mačiau ženklus, bet užsimerkiau
Rožiniai akiniai viską iškreipė
Pavertei pelenais mano…
Intonacija priklauso nuo nervų.
Tad jei turėsi viską raumenų atmintyje,
nereikės galvoti, ir viskas išeis savaime.
Turi pasitikėti savimi.
Sele, dabar padainuosim kitką.
- Šitą reikia dainuoti. - Gerai.
Paleiskit.
- Garsiau! - Čia ne mano daina.
Net neatsimenu jos visos.
Koks skirtumas? Dainuok, ką žinai.
Vis kovoju su balsais galvoje
Sakančiais, kad manęs nepakanka
Nagi!
Kiekvienas melas, teigiantis
Kad niekad nebūsiu pakankamai gera
Padėk man, Jėzau.
Pažadėjai man viską Ir aš patikėjau
Buvai man pirmoje vietoje Tu tai dievinai
Padegei tai, kas man brangu
O aš palikau liepsnoti Neišdainavau savo priedainio
Nes jis buvo ne tavo
Selena Gomez kentėjo nuo panikos priepuolio…
Daug kas kaltino, kad ji neintonuoja…
Per savo dešimt karjeros metų
neišmoko dainuoti ir gauna už tai milijonus.
…per ketverius metus. Bet nerimas niekur nedingsta.
Tiesą sakant, pasak jos, vilkligė stiprina nerimą.
Labas. Ji prabudusi.
- Labas. - Labas.
Kaip sekasi?
Labas, pone Vini.
Atnešiau tau sriubos ir tą dalyką
su kumpiu ir sūriu.
Alin kai ko klausė. Po Kenijos reklamuosies Londone
kokias tris dienas.
Klausė, ar norėtum pareklamuot Paryžiuje vieną dieną ir tada grįžt namo?
- Skrisi su manimi, Rakele? - Taip.
Gerai.
Taip? Nemanai, kad to per daug?
Ne, bet ir nenoriu skubinti.
Metų metus nieko nereklamavau.
Tai mano nemėgstamiausia veikla.
Bet manau, kad bus šaunu,
nes tu nekantrauji parodyti, ką išleisi,
ir tai tau taip artima.
Nebenoriu kalbėti apie darbą.
- Gerai. - Įsijunkim filmą.
Man reikia pertraukos.
Nuo visko?
Ne. Turiu daug darbo.
Hanteri, nori nueiti ir pirmas…
Žinau, negalvoji apie savo tvarkaraštį, bet keliausi į Afriką.
Aha, nes pirma vyksiu į Keniją,
o paskui tiesiai į Londoną ir Paryžių reklamuoti albumo.
Gerai. Tu nusiteikusi padaryti viską
- kitą mėnesį? - Aha.
Aš rami.
Tada vaizdo įrašas, kampanija, daina.
- Nėra kompiuterių… - Ne. Nusiauti batus?
- Taip. - Aha.
Varom.
MASAJŲ MARA, KENIJA
Ačiū.
Prašom.
- Sakome, kad tai dovana. - Kaip?
Kai lyja, sakome, kad tai dovana.
- Dovana? - Taip.
Kai čia lyja, jie tai laiko dovana.
Man labai patinka.
Paimkite. Galite apsirengti. Jums kamera netrukdo?
- Nieko tokio. - Viskas Gerai?
- Sveiki, visi. - Sveiki.
- Labas, koks tavo vardas? - Anisija.
- Anisija? Aš Selena, malonu susipažinti. - Aha.
Sveiki. Aš Selena. Atvykau čia su „WE“ labdara,
noriu pagerbti jūsų išsilavinimo troškimą.
Tad man labai džiugu čia būti.
Tai kurią klasę išties pasiekėte? Baigėte 12 klasių?
Baigiau aštuonias klases,
o devintoje, dešimtoje, 11-oje ir 12-oje turėjau mokytis filmavimo aikštelėje.
Maždaug penkias valandas, tada galėdavau dirbti…
Na, buvo įdomu, suprantat?
Mokytis per kompiuterį. Tai netikra,
bet man tai buvo šaunu. Man tiko.
Pernai metų gale turėjome talentų grupę
ir dainavome jūsų dainą.
Kas sako, kad tu netobulas?
Mano daina!
- Viena mano mėgstamiausių dainų. - Kas sako, kas taip sako?
Kas sako, kad tu netobulas? Kas sako, kad nieko nenusipelnei?
Kas sako Kad tik tu patiri skausmą?
Mokykloje buvau labai drovi,
dažniausiai tiesiog būdavau su dviem draugėm.
O mano pusseserė buvo komandos palaikymo šokėjų kapitonė,
tad niekas prie manęs nesikabinėjo dėl pusseserės.
Mano pusseserė viską kontroliavo.
Gerai.
Aš užaugau aštuonių šeimoje. Tai yra, mano tėvai turi aštuonis vaikus.
Mama sakė, kad nori mane ištekinti,
bet kartą tėvai tarė
„Kadangi mokykloje gauni stipendiją ir gali mokytis,
nereikės“.
Jie nemoka jokio mokesčio.
Tad pasakė, kad neištekins manęs.
- Labai įdomu. - Tiki meile?
Meile?
Ar tiki meile?
- Nes žinau, kad mylite viena kitą. - Aha.
Meilė tiesiog dovana.
- Taip. - Taip.
Ar tai kai kas, ko laukiate, ar jūs tiesiog galvojate…
- Sutelkiate dėmesį į tai, ką darote… - Aš…
- …ir ji ateis pas jus. Tiesa? - Aha.
Arba turėti vaikiną ir panašiai.
Na, aš turėsiu vaikiną, kai baigsiu vidurinę mokyklą.
Man labai patinka.
Nes nenoriu blaškytis.
Taigi pirma noriu sutelkti dėmesį čia.
Kai statai namą,
negali pradėti nuo stogo.
Pradedi nuo pamatų.
Taigi aš neturiu pamatų,
todėl, kai baigsiu mokyklą,
paskui jau galėsiu galvoti ir apie tai.
Man labai patinka.
Labai gerai pasakyta.
- Mano vardas? Selena. - Selena?
- Aha. - Selena.
- Koks jūsų vardas? - Dajana.
Dajana?
Gražus.
Rakelė.
- O taip. Ji sako, kad turi sūnų. - Taip! Jūsų sūnus vyresnis. Gerai.
Manot, patikčiau jam?
Kiek jam metų?
- Jam maždaug 20-21 m. - Gerai!
- Tinka. - Gal taip geriau,
gal labiau Selenai. Mums abiem 27 m. Selenai patinka jaunesni. Aha.
O Dievuliau. Ką? Rakele!
Seniau patikdavo.
Man truputį neramu, kad vilkligė paūmės.
Atsuksi man? Prašau.
Mano rankos vis dar beviltiškos.
Dreba?
Ne, jas skauda.
- Kaskart, kai taip darau, skauda. - Kodėl?
Nežinau. Buvau pas gydytoją, jam neatrodė ištinusios.
Sakė, kad vienintelis būdas pamatyt, kas yra, tai pasidaryt tą…
Ačiū.
- …kompiuterinę tomografiją, ar kaip? MRT. - Aha.
Gal pasidarysiu, kai grįšiu.
„WE“ KOLEDŽAS
Aš Betė Čep, studijuoju slaugą.
Kai matuojate kraujospūdį, koks vidutiniškas…
Slaugytojas būna su žmonėmis,
kai jiems labai blogai, jis juos palaiko.
Jaučiau, kad tai geriausia, ką galiu daryti gyvenime.
Tėtis buvo man pavyzdys.
Jis išties išmokė mane,
kad gyvendamas turi rodyti žmonėms empatiją,
stengtis duoti žmonėms daugiau, nei gali gauti pats.
Aha.
Aš tikiu Dievą.
Visada sakau sau, kad nesvarbu, ką apie mane galvos žmonės,
Dievas turi man planą,
ir aš jį įvykdysiu savo gyvenime. Taip.
- Nuostabu. - Aha.
- Ir aš tikiu Dievą. - Oho.
Gimiau viduriniosios klasės šeimoje.
Bet, deja, kai buvau dešimtokė,
mano tėtis žuvo autoavarijoje.
Mama negalėjo surinkti pinigų mano mokslams.
Tad turėjau likti namuose šešerius metus.
Tiesiog nešdavau malkas, vandenį, dirbdavau namų ruošos darbus.
Tad tuos šešerius metus jaučiausi siaubingai,
nes atrodė, kad tampu našta mamai ir visiems kitiems.
Netekau drąsos ir jaučiausi beviltiškai.
Tad nuėjau prie upės ir mąsčiau
„Tiesiog nusiskandinsiu šitoje upėje.
Viską čia užbaigsiu, kad niekad
nebematyčiau kenčiančios mamos,
niekad nematyčiau sesių ir brolių.
Leiskit man viską užbaigti.“
Ir kurį laiką taip sėdėjau ir pagalvojau
„Jei dabar užbaigsiu savo gyvenimą, kokį pavyzdį parodysiu
savo šeimai kaip pirmagimė?“
- Oho. - Tad aš prabudau,
pasisėmiau vandens ir nuėjau namo.
Po dviejų savaičių
mane pakvietė į pokalbį „WE“ koledže.
- Oho. - Tiesiog stebuklas.
Bet pažiūrėkit į mane dabar. Aš pavyzdys savo bendruomenei.
Pavyzdys.
Kai kurie žmonės kviečia mane pakalbėti su mergaitėmis…
Dažniausiai joms sakau, net jei reikės daryti tą patį, ką kasdien darote,
nesiliaukite, ir sulauksite stebuklo.
- Taip. - Taip.
Reikia daug drąsos, kad svarstydamas savižudybę
suprastum, kad ne tai turi daryti.
- Taip. - Pats vienas.
Ir aš puikiai tai suprantu. Apie ką kalbi.
Žinau, koks jausmas, kai ruošies daryti kai ką,
- kad nuskriaustum save. - Taip.
Labai džiaugiuosi, kad susipažinau su tavimi.
Man irgi garbė, kad susipažinau su tavimi.
Rakele. Eikš.
Vienas mano gyvenimo tikslų…
Aš galvoju apie tai septynerius metus -
- sukurti įstatymo projektą… - Aha.
…dėl privalomų tokių kaip ir psichoterapijos pamokų
pagrindinėse ir vidurinėse mokyklose.
Tiesiog galvoju, kai esi vaikas darželyje,
tavęs klausia, kaip jautiesi.
Būna linksmas veidelis arba liūdnas, vaikai mokosi apie jausmus,
ir tai nuostabu, bet kodėl mes vėliau nebekalbame apie tai?
- Vėliau jausmai tik sudėtingėja, - Taip.
tampa vis sunkiau susigaudyti.
- Galima labai keistą klausimą? - Taip.
KREGAS „WE CHARITY“ STEIGĖJAS
- Kas tave stabdo? - Idėja subrandinta.
Kad man nepavyks. Kad nesugebėsiu.
Kad aš per prasta.
Nežinau. Dažnai taip jausdavaus augdama.
Aha.
Bet būtent tai, kas verčia tave taip jaustis,
padeda tau suprasti kitus.
Būtent dėl to esi tobulai tam tinkantis žmogus.
Tiesa ta, kad niekad nesijaučiau pakankamai gera.
Net kai esu ant scenos prieš klausytojus,
visada randu tą vieną žmogų, kuriam nepatinku, ir aš juo patikiu.
Noriu tikėti savimi.
Kenijoje sutikti žmonės labai dosnūs.
Tenoriu jaustis, tarsi nusipelniau būti čia su jais.
Vėliau pakalbėsim daugiau.
- Apie ką? - Apie visa tai.
- Apie ką? Žinau. - Žinau, tau liūdna.
Reikėtų pakeliauti kas tris mėnesius.
Reikėtų susiplanuoti kas sezoną.
Taip pat reikia pakalbėti, kodėl tu taip nenori grįžti namo,
nenori įsijungti telefono.
Neturėtum taip jaustis.
Supranti, ką turiu omeny? Ką galėtum padaryti,
kad nejaustum nerimo įsijungdama telefoną,
kad neliūdėtum grįždama namo, kad nesibodėtum savo darbo.
Supranti, ką sakau?
Nes gali imtis kokių priemonių savo gyvenime,
kurios tau padėtų.
Neprivalai nuolat būti tokios būklės.
Iš dalies, tai tik pabėgimas nuo realybės. Supranti mane?
O gal čia realybė?
Čia ne tavo realybė. Čia jų realybė.
Ši vieta galėtų būti realybe kelis kartus per metus.
Gali atvykti čia savanoriauti savaitę,
bet čia ne tavo realybė.
Tenoriu likti čia amžinai
Nenoriu užmerkti akių
KENIJOS BERNIUKŲ CHORAS
Tenoriu likti čia amžinai
Nenoriu užmerkti akių
Tenoriu likti čia amžinai
Nenoriu užmerkti akių
Tenoriu likti čia amžinai
Nenoriu užmerkti akių
LONDONAS
- Kas ten? - Paparacai blokuoja.
O Dieve. Paparacų mašinos.
Aha, jie susitarę.
Čia labai triukšminga, Krisai.
Žinau.
Išties jaučiu nedidelį kultūrinį šoką.
Tikrai.
Selena? Labas rytas.
Labas.
Dabar 7.00 val. Grimuotojai ateis po pusvalandžio.
Sele?
O ne, sapnavau baisų sapną.
Žinojai, kad Kenijoje nesusapnavau nė vieno košmaro?
- Žinau… - Kenijoje ji nesapnuodavo košmarų.
Ką aš kalbėjau?
Išgirdau tik kelis dalykus, nes tu burbėjai,
bet viena frazė buvo „Atnešiau visiems kavos!“
- Ir aš tokia „Eina sau!“ - Ji taip sakė?
Tada ji…
Tai, ką šiandien darai,
duoda tau galimybę išties leistis į tokias išvykas
ir atnešti teigiamų pokyčių.
Nors tai sunku, bet…
Gali užsakyti tailandietiško maisto? Tą patiekalą.
Nori tailandietiško maisto 7.00 val.?
- Taip. - Užsakykim.
Čia, studijoje, yra vienintelė, visiška karalienė, pati Selena Gomez!
- Tad tuoj išleisi albumą. - Aha.
Padarei pertrauką nuo muzikos.
Ką darei savo laisvalaikiu per tą pertrauką?
Nutiko kai kas asmeniška, buvo sunku
ir į pabaigą tai buvo būtina.
Sveiki, visi. Aš Selena Gomez.
Ir atsakinėsiu klausimus iš interneto.
„Selena Gomez sausainius valgo šakute.“
Klausimai tiesiog nuostabūs. Gelbėju pasaulį.
Čia kelintas interviu šiandien?
Ketvirtas.
- Ketvirtas? - Jau ketvirtas?
Selena, klausant tavo singlo
užplūsta jausmai, noriu apkabinti tave,
susukti į apklotėlį ir amžinai kalbėti apie vaikinus.
Manau, dainos esmė ta, kad man tikrai nereikia
sėdėti ir kalbėti apie vaikinus.
Selena, dėl gerbėjų!
Sveiki, čia Selena Gomez, žaisiu šypsniukų žaidimą.
Ar turi nuodėmingą malonumą - keistą maisto derinį?
Spragėsiai ir agurkų marinatas.
Kokia mėgstamiausia spalva?
Mano mėgstamiausia spalva raudona.
- „Burtininkai iš Vaverlio“. - Baik.
Tad vienas didžėjus - vienas žodis.
„Marshmello“.
- Zefyras. - Gerai. Tai tiek. Ačiū.
- Ačiū. - Ačiū.
Gerai, atsiprašau.
Kažkokie nenormalūs klausimai.
Tiesiog atrodo, kad tai visiškas laiko gaišimas.
Ką aš dabar darau?
Dabar keliamės, po dešimt minučių ateis grimuotojai.
Atleisk, miegojau. Ką reikia padaryti?
Savijauta po skrydžio…
Daugiau niekada taip nesijauti.
- Kas tai? - Daug dalykų vienu metu.
- Ne šiaip nuovargis. - Grynai.
Jautiesi kaip kitame pasaulyje.
- Kosmose. - Aha.
Gerai, kišk.
Manęs atvažiavo.
Žinai, kad, kai grįšim, bus Marisos gimtadienio pietūs?
Tą patį vakarą, kai grįšim? Ne. Geriau darysiu, ką darau.
Neisiu ten. Kitą dieną turiu filmuoti muzikinį klipą.
Gražu.
- Na, to per daug. - Bus gerai.
Gerai, bet paskui kelias dienas būsi atsijungus.
Taip, aišku. Tik pamaniau, kad norėtum eiti,
- bet tai tiesiog… - Norėčiau,
- bet neturėsiu vienos dienos atsigauti. - Gerai.
Manai, kad skundžiuos dėl darbo?
Taip. Nuskambėjo, tarsi skųstumeis.
Visiškai ne. Rakele, aš sakau, kad man reikia pailsėti.
- Tai nebūtinai blogai. - Ne, tai ne blogai.
Svarbu, kaip pasakei. O ne ką.
Tad aš nesiskundžiau dėl darbo.
Išties pasakiau, kad būtų gerai, jei galėčiau pamiegoti daugiau.
- Manai, aš nedėkinga… - Nemanau, kad tu nedėkinga.
Tik pastaruoju metu atrodai prislėgta,
tad tiesiog bandau išsiaiškinti, kas yra.
Afrikoje nuostabiai praleidome savaitę…
Teisingai.
Aš vis dar bundu.
Girdėjai, kaip visiems sakiau, kad man labai patinka Londonas.
Ko dar nori iš manęs?
Nieko.
Aš tik klausiau, ar gerai jauties, nes neatrodai laiminga.
Man smagu.
Gerai. Džiaugiuosi, kad tau smagu.
Man taip neatrodė, todėl tiesiog paklausiau tavęs.
Man gana, blemba.
Sveiki.
Ką norėtumėte, kad gerbėjai
žinotų apie jūsų naująjį projektą?
Jaučiau, kad dabar tinkamas laikas papasakoti savo istoriją,
kol neatėjo metas, kai tai nebebus svarbu.
Man atrodė, kad „Lose You to Love Me“ žinutė ta,
jog daina skirta kitiems žmonėms.
Joje bandau parodyti žmonėms, kad jie ne vieni,
išgyvendami tokius sudėtingus jausmus,
ir kad reikia išmokti juos paleisti.
Jūs dainininkė, aktorė, dirbote prodiusere, dirbote mados srity.
Ar dar yra kokių sričių, kurias norėtumėte išbandyti?
Ateityje?
Pasakysiu taip, kurį laiką tęsiu visa tai.
Bet galiausiai, kai mano karjera sulėtės,
turbūt didžiąją gyvenimo dalį skirsiu filantropijai.
- Gerai. Man užteks. - Aha.
Oho. Ačiū.
- Aš dėkinga. - Labai ačiū.
Atrodė, kad tikrai supratote.
Jau baigėme?
- Taip. - Ima nervinti.
Galiu prisėst? Prašau.
Taip, širdele.
- Nagi. - Baigėme.
Perrengsime tave.
- Kvailesnio sušikto dalyko nesu darius. - Kas nutiko?
Man gana. Nebegaliu to daryti. Kažkokia kvailystė.
Įsivaizduojat, kaip pigiai tai verčia jaustis?
Aha.
Ji uždavė gerus klausimus,
bet net nesiklausė, ką sakiau.
Niekad nebenoriu to daryti.
Jaučiuosi kaip prekė.
O Dieve.
- Tai pykdė mane. - Aha.
Žinot, koks jausmas - toks, kai dirbau „Disney“.
Tai sukelia reakciją.
Tiesiog ištisus metus stengiausi to atsikratyti.
Atrodau kaip suknista ragana.
Ta apranga - viskas. Vėl kaip su lazdele.
- Nesvarbu. Viskas gerai. - Padarei tai.
- Neprivalai vėl to daryti. - Aha.
Sveiki.
Selena!
- Labas, Selena. Kaip tu? - Selena!
Selena!
Aš einu ten.
Kokia tu graži. Ačiū.
Kaip tu? Niekis.
Nieko tokio. Viskas gerai.
- Tikiuos, čia džiaugsmo ašaros. - Taip.
Gerai.
- Galim nusifotografuoti? - Nusifotografuokime.
Selena, greičiau nuotrauką!
- Viskas gerai? - Taip.
Nori išgerti rytinius vaistus?
Žinau atsakymą, bet turėtum.
Labas rytas, Selena!
Tiesiog prisekite iš vidaus arba aukščiau iš vidaus.
Žinot, ką darot?
Ne. Taip geriau dirbu.
Na, paliksime jus kambaryje praktiškai vieną.
Žiūrėsite į veidrodį. Tai pokalbis su savimi.
- Gerai. - Tiesiog išgirsite
nurodymus per šituos garsiakalbius.
- Gerai. - Ir tiesiog prisiderinkit.
- Gerai. - Puiku.
Sveiki, Selena. Atplėškite pirmą voką.
„Daina, primenanti, kai buvai įsimylėjusi.“
Nežinau, ar tokią turiu.
Prašau atplėšti antrą voką.
„Ką matai žiūrėdama į veidrodį?“
Kodėl jie tokie asmeniški?
Aš…
Matau…
Aha. Regis, vis dar bandau išsiaiškinti, ką matau veidrodyje.
Čia geri klausimai.
Kokia jūsų galutinė svajonė?
Mano galutinė svajonė - gelbėti
žmonių gyvybes
kokiu nors būdu,
ar per dainą, muziką, ar tuo, ką pati kalbu apie sunkumus,
išbandymus ir išmėginimus, kuriuos patyriau.
Tapti balsu tų, kurie galbūt nežino, kas vyksta
ar ką jie jaučia.
To viliuosi.
Nepakartojama. Labai jums dėkoju.
Nerimo suparalyžiuota mergaitė
negali pajudėti žiūrėdama į veidrodį.
Ji šypsosi, kai visi žiūri, bet verkia, kai yra viena.
Ji slepiasi, nes jai labai baisu parodyti save.
Mano pasaulis labai tuščias.
Mano pasaulis didelis ir šaltas.
Noriu džiaugsmo ir vilties.
Švaraus oro, kad galėčiau pagaliau kvėpuoti.
Tai, kas buvo, nėra tai, kas bus.
Kodėl visi dėvi marškinėlius su užrašu „rare“?
Išėjo albumas „Rare“. „Rolling Stone“ žurnalas jį dievina.
„Billboard“ vadina tai tavo triumfu.
„Variety“ teigia, kad „Rare“ - vienas geriausių popmuzikos albumų
- pastaraisiais metais. - Tai Selenos
trečias albumas ir pirmasis per ketverius metus.
Dainininkė sako „Šiais kūriniais kol kas didžiuojuosi labiausiai“.
Kenija buvo kaip sapnas.
Kai iš smalsumo paklausiau jų apie vaikinus,
jos atsakė „Ne.
Mes tik…“
Žinot, jos sukikeno. Pasakė „Mes norim daryti savo,
o paskui tai nutiks savaime“. Visiškai pritariau.
Nuostabu.
Jos turi daugiau pasitikėjimo savimi, nei aš turėjau. Gražu tai matyti.
O kartais aš labai
per daug galvoju
ir manau, kad, jei kurioje savo gyvenimo dalyje
neužsiimu labdara, tai tiesiog verčia…
Dėl to tiesiog nesijaučiu gerai.
Jaučiuosi, tarsi tik imu, imu, o žmonės turėtų duot man tą
ar aną,
nors mano asmenybė ne tokia.
Tad noriu tai daryti kas tris mėnesius.
Vakarieniausiu su Alin ir Zaku,
aptarsim
- mano tikslus. - Aha.
Galim minutėlę pakalbėti apie kelionę ir „WE“ organizaciją?
Gal tu pradėk.
Truputį papasakok, ką galvoji.
Labai norėčiau rasti būdą, kaip sukurti
mokymo programą mokykloms.
Daug ką galima pasakyti apie savo emocijų išmanymą
ir išprusimą šioje srityje.
Tau kaip ir šakės, jei neturi
- to suvokimo. - Taip pat…
Neturi užuojautos, empatijos.
- Aha. - Tu negali
užmegzti ryšio su žmonėmis, nes nė nežinai kaip.
Tai yra tai, kuo tu nori tapti.
- Tai kai kas, - Ką nori daryti.
kas man labai svarbu.
Šiandien noriu pradėti pokalbį apie mirtiną virusą.
Pasak sveikatos apsaugos specialistų, šiemet jis gali paveikti
tūkstančius ar net milijonus žmonių.
Šįryt buvo pranešta apie antrą atvejį JAV.
Tai nauja koronaviruso atmaina.
Didieji šalies miestai
ima panašėti į miestus vaiduoklius.
Regis, mūsų kasdieniai gyvenimai pernakt
buvo sustabdyti.
Visi amerikiečiai bando susigaudyti naujoje kasdienybėje.
Infrastruktūra buvo paveikta
ne tik didelėse privačiose įmonėse kaip „Microsoft“,
bet ir Energetikos departamente ar net Iždo departamente.
- Įstatymų leidėjai reikalauja atsakymų… - Labas, Sele,
pamatuosime tavo kraujospūdį.
Labas, Vini.
Labas vakaras, dėkoju, kad žiūrite.
Pradedame nuo šviežiausių naujienų apie „WE Charity“.
Organizacija yra tiriama dėl etikos pažeidimų
kartu su ministru pirmininku Džastinu Triudo.
„WE Charity“ nutraukia veiklą Kanadoje.
Labdaros organizacija įklimpo į bėdą, kai liberalų vyriausybė
suteikė jai vienintelio tiekėjo multimilijoninį kontraktą vykdyti…
Dėl „WE Charity“ pateiktų kaltinimų
mano suplanuoti darbai su jais tapo neįmanomi.
Svarbiausias dalykas…
Man plyšo širdis, nes žinojau, kad jie norėjo gero,
ir sutikau moteris Kenijoje, kurių gyvenimai buvo pakeisti.
Bet dabar viskas tapo labai sudėtinga.
Organizaciją įkūrėme 1995 m.
Tornhile, savo tėvų rūsy, kai buvome vaikai.
- Dabar 25-os metinės. - Negaliu klausyt. Kaip apmaudu.
Buvau priblokšta.
Buvau pikta.
Covid-19 pandemija jau ėmė atskirti mus nuo visų draugų ir šeimos.
O tikslas, kurį atradau Kenijoje, rodės, buvo atimtas.
O kai galvojau, kad negali būti blogiau,
pasidarė blogiau.
Nežinau.
Mano vilkligė.
Tau skauda?
Apkabinsiu tave. Apgailestauju.
- Nieko. - Myliu tave.
Ir aš tave myliu.
Tau pagerės.
Jie tai sutvarkys. Tau pagerės.
Ar panašiai jauteis prieš tai?
Kai sužinojai, kad tau vilkligė?
Aha, bet aš buvau tokia jauna.
Po to nesirgau.
- O Dieve. - Dabar tiesiog skauda
ryte, kai atsikeliu.
Iškart imu verkt, nes skauda.
- Aha. - Visur.
Sapnavau baisius košmarus apie praeitį ir panašiai.
Manau, mano praeitis ir klaidos man kelia
depresiją.
Tarsi visą gyvenimą nuo vaikystės dirbau,
o vienintelis dalykas, kurio noriu, yra šeima.
Tiesiog noriu būti mama.
Ir sakiau Rakelei, kad kartais tiesiog noriu viską mesti,
kad tik galėčiau būti laiminga ir normali kaip visi kiti.
O ji pasakė „Noriu, kad žinotum, manau, kad Dievas tau davė galimybę
pasiekti žmones ne tam, kad viską mestum“.
Nenoriu būt žiauriai garsi.
Nenoriu būti visu tuo.
Bet žinau, kad, jei aš čia, turiu tai panaudoti gėriui.
Tiesiog jaučiuos įstrigusi ir tenoriu judėti į priekį.
Sveiki.
Sveiki, čia gydytojas Volasas.
Norėjau aptarti su jumis rezultatus.
Jūs turite teigiamą reumatoidinį faktorių,
tai reiškia, kad čia persidengia vilkligės miozitas ir reumatoidinis artritas.
Galėtume darkart skirti „Rituxan“, kuris greičiausiai,
pagal jūsų organizmą,
panaikintų sąnarių skausmą maždaug metams.
Gerai.
- Gerai, iki. - Iki, gyd. Volasai.
- Iki. - Iki.
Tai bent kiek nors paaiškina, kodėl.
Aha, aš tiesiog visada jaučiuosi geriau, kai žinau atsakymą,
bet su „Rituxan“ praeitą kartą buvo labai sunku, bet…
Kas tai yra?
„Rituxan“ sulašina lašine.
Tai trunka keturias ar penkias valandas.
Iš pradžių organizmui labai sunku, bet nieko tokio.
Viskas gerai.
Man davė kažko, kad atsipalaiduočiau, nes negaliu pakęst sėdėjimo vietoje.
Močiutė nenorėjo ateiti, nes ji
tiesiog mačiusi, kaip aš tveriu tokį gydymą.
Nekišk į burną.
Kodėl aš čia?
Kodėl aš gyva?
Štai ir ji, balerina.
Akivaizdu, kad kažkodėl.
Pirmoji mažylio vonia. Pažiūrėkim į tą žiurkę.
Gerai, metas tavo voniai.
Tylėk.
Myliu savo draugus, savo šeimą. Manau, esu puiki dukra.
Manau, esu šauni draugė. Ir tai man daug reiškia.
Kas darosi?
Bet akivaizdu, jog aš esu čia, kad išnaudočiau tai, ką turiu, tam,
kad padėčiau kitiems.
NORS NEKĘSDAVAU SAVĘS, LEIDAU SAU PRISĖSTI, JAUSTI
Dalis mano širdies dar Kenijoje,
bet kartais ten būdama jaučiausi kalta.
Nežinau, man tai labai nepatinka.
Atrodo, kad nuskridau, nufilmavau, patyriau.
Bet labai sunku, nes jaučiuos labai savanaudiškai.
Taip, buvo šaunu. Ir atrodo, kad ką nors pakeičiau? Taip.
Bet ar atrodo, kad padariau pakankamai? Ne.
Kalbėtis apie psichikos sveikatą Kenijoje
buvo gražu.
Nežinau…
Nežinau, ar atrodė, kad
„oi, padariau tai, aš toks nuostabus žmogus“.
Tai tarsi, čia pradžia.
Sveiki, visi. Aš Selena Gomez.
Pasaulinės psichikos sveikatos dienos proga norėjau pasikviesti gydytoją Mertį.
Jis yra sveikatos apsaugos vadovas. Šiandien su juo kalbėsime apie vienišumą
ir kaip padėti žmonėms pasiekti išteklius, padedančius prižiūrėti psichikos sveikatą.
Gražu iš jūsų pusės, Selena. Labai džiaugiuosi,
kad kalbame apie tai.
Tai, su kuo susidūrėme dar prieš Covid-19, jau buvo iššūkis:
dažnai patiriamas vienišumas, depresija, nerimas.
Ir man neramu, kad daugeliui žmonių tik pablogėjo.
Kaip atpažinti vienišumą savyje ir kituose žmonėse?
Ir ar vienišumo simptomai visada panašūs į buvimą vienam?
Labai sunku nusakyti.
Net žmonių grupėje gali jaustis nepaprastai vienišas.
Dėl to pasaulis pilnas žmonių, kurie, regis,
turi viską, tiesa?
Jie garsūs, turtingi arba galingi.
Bet iš tikrųjų svarbiausia mūsų santykių kokybė.
Kai tik bendraudami
su žmonėmis jaučiame, kad negalime būti savimi,
tai, tiesą sakant, dar labiau atitolina mus nuo jų.
Taip.
O pasirodo, patarnavimas yra vienas geriausių priešnuodžių
nuo mūsų vienišumo.
Mes vėl įtikiname save, kad esame vertingi
pasauliui.
Ir tai neturi būti savanorystė labdaros valgykloje.
Užtenka paprasčiausiai skirti visą savo dėmesį ir išklausyti žmogų.
Galime duoti jiems kai ką nepaprastai veiksmingo.
Taip.
Tad mūsų kelionė, Selena, yra atrasti ryšį su savimi,
kad galėtume užmegzti artimą ryšį su kitais.
Tai nėra kelionė, kurioje pakeičiame save
į kažką, kuo nesame.
Tai kelionė, sugrąžinanti mus į tai, kas esame iš prigimties.
- Iš visų jėgų stengtis - Oho.
patirti prasmingumą ir savęs išpildymą,
kai dovanojame meilę ir ją gauname.
Belieka numesti mikrofoną. Nuostabiai pakalbėjote.
Gerai.
Nusileisi su manimi? Ne?
„Užbaik sakinius.
Nepažįstamieji apibūdintų mane kaip… tik aš žinau, kad esu…“
Nepažįstamieji apibūdintų tave kaip šiltą tipinę amerikietišką merginą.
Ir manau, kad žmones nustebintų,
kokia tu sudėtinga, kaip tik tu pati žinai.
Tu turi daug sluoksnių.
Ir esi labai įvairi.
- Atsiprašau. - Ką pasakysi, Ešle?
Manau, tai puikus atsakymas.
Gerai.
„Ar manai, kad visi turi pašaukimą? Jei taip, ar manai, kad aš radau savąjį?“
Taip, tikiu, kad visi turi pašaukimą.
Manau, tu žinai, koks tavasis, bet ne visada renkiesi juo sekti.
Sutinku.
Kaip suprasti?
Manau, tu žinai, kas tave motyvuoja,
teikia gyvenimui prasmės ir daro tave laimingą.
Bet nemanau, kad visada tai renkiesi.
Taip, turbūt pati kišu sau pagalius į ratus.
Aha, būtent taip ir yra.
Manau, kad nepatogu, kai viskas normalu
- arba nėra jokio chaoso, - Taip.
nes, kai pagalvoji,
tavo gyvenimas ilgą laiką, nuo pat mažens,
buvo chaotiškas.
- Taip? - Taip.
Tad logiška. Taip patogiau.
- Ne, tai nurauta. Tai užknisa. - Aha.
Bet gerai, kad tu žinai tai. Žinai, kaip save realizuoji, kas tave
- daro laimingą. - Tu protinga.
Žinai, kas nepadarys tavęs laimingos.
Myliu tave.
Ji daug ramesnė, tiesa?
Šaunu. Dažniausiai ji maskatuoja ranką.
Matau tave, o tu matai mane.
Todėl, kad atrodau kaip tavo mama.
- Pažiūrėk į mano mamą. - O vargeli.
Ar aš panaši į mamą?
Taip.
- Ką? - Kirpčiukai.
Pažiūrėk, išteka už mano patėvio Brajano.
Taip, jis buvo man labai geras tėtis.
- Kaip miela. Kokie žavūs. - Kaip šaunu.
- Selena? Labas. - Labas.
- Kaip sekasi, mergyt? - Gerai, kaip tau?
Gerai.
Jie nekanda.
Labas.
Šita jauniausia.
- Čia mano pusseserės dukra, - O vargeli.
o kitų maniškių nėra, nes mano sūnus serga leukemija.
- O ne. - Tad jis pasiliko kitos mamos name,
o jo sesuo norėjo būti su juo.
Aha.
Tad palikom juos ten.
Kas čia? Bandai išgąsdint mane?
Žinai, kas čia?
Čia Selena Gomez.
Aš vardu Selena.
Kurios dainas girdi.
Aha.
Ji dramatiškasis vaikas.
Na, aš tokia buvau.
Eikš, ciuce. Ne?
- Tu alfa patinas. - Nežinojau, kad ji tikra.
Aišku, kad tikra.
Mama kartu su ja mokėsi.
Ji gyveno tolėliau nuo manęs toje pačioje gatvėje.
Mama su ja užaugo.
Galim apsikabinti?
Aha.
Dabar būsi laiminga?
Taip!
- Tenorėjau pasisveikint. - Ačiū. Vertinu tai.
- Buvo gera pasimatyti. - Labai gera tave matyti.
- Džiaugiuosi, kad tau viskas gerai. - Aha.
Pagerėjo. Patikėk manimi, iš pradžių buvo truputį baisu,
nes užaugau su tavimi, tad žinojau. Buvo sunku matyti, kaip tai išgyvenai.
Ačiū, aš išties geriau jaučiuos.
Mylim jus.
- Gerai, ate, širdele. - Sakyk „ate“. Sakyk „ačiū“.
Kai turi sunkumų su savo psichine sveikata,
svarbiausia žinoti, ką daryti
ir suprasti tai.
Nesigėdiju to.
Turėjau iš naujo išmokti tai, ką buvau visiškai pamiršusi.
Tai buvo toks „Ei, tu nesi blogas žmogus.
Nesi bjaurus žmogus.
Nesi beprotė. Nesi niekas iš tų dalykų,
bet turi su tuo susitvarkyti.
Žinau, kad visko daug, bet tokia realybė.“
Supratau, kad ryšys tarp maniakinės depresijos ir manęs
niekur nedings.
Dabar tiesiog susidraugauju su liga.
Manau, kad turėjau tai patirti, kad tapčiau, kuo esu,
ir toliau turėsiu tai patirti,
bet tikrai esu laiminga.
Aš rami.
Aš pikta.
Aš liūdna.
Aš pasitikiu savimi.
Aš kupina dvejonių.
Aš vis dar augu.
Manęs pakanka.
Aš esu Selena.
2020 M. SELENA GOMEZ ĮKŪRĖ „RARE IMPACT FUND“,
KAD SURINKTŲ 100 MILIJONŲ DOLERIŲ
IR SUTEIKTŲ JAUNIMUI NEMOKAMĄ
PSICHIKOS SVEIKATOS PAGALBĄ.
2022 M. SELENA IR „RARE IMPACT FUND“
SURENGĖ PIRMĄ „YOUTH ACTION FORUM“ KARTU SU BALTAISIAIS RŪMAIS
DĖL PSICHIKOS SVEIKATOS.
SELENA SUSITIKO SU PREZIDENTU IR APTARĖ
PSICHIKOS SVEIKATOS MOKYMO PROGRAMĄ ŠALIES MOKYKLOSE.
JEI ESATE JUNGTINĖSE VALSTIJOSE IR JUMS REIKALINGA SKUBI PAGALBA,
PRAŠOME SKAMBINTI AR SIŲSTI ŽINUTĘ NUMERIU 988,
SU JUMIS KALBĖS APMOKYTI KONSULTANTAI.
JEI NESATE JUNGTINĖSE VALSTIJOSE,
APSILANKĘ APPLE.COM/HERETOHELP, RASITE UŽSIENIO PAGALBOS TELEFONU SĄRAŠĄ.
- Ačiū, kad priėmei mus. - Nėra už ką.
Norėjau, kad žmonės suprastų, kad šio proceso metu
rodžiau jums savo širdį
ir žiūrėjau, kaip jūs suprasite mano žodžius ir įrašysite juos.
Niekad nesu to dariusi. Jūs esat?
- Ne. - Dienoraščio įrašai?
- Ne, tai labai intymu. - Taip.
Džiaugiuosi, kad neiškraipėm tavo žodžių.
Neiškraipėt.
Išvertė Kristina Čeidaitė