EN NETFLIX-SERIE
Er du muldvarpen?
Nei, jeg er ikke muldvarpen.
Jeg er ikke muldvarpen.
Kanskje det er noe muldvarpen ville sagt.
Det er noe en muldvarp hadde sagt.
Det får du aldri vite.
Jeg er ikke muldvarpen.
Om jeg var muldvarpen, ville jeg ikke sagt det.
Jeg er ikke muldvarpen.
Var det en god løgn?
Jeg sier ikke at jeg er en god løgner, men jeg er en god løgner.
Det er nesten som om du blir bedt om å manipulere folk.
Jeg er en bedragersk bedrager.
Jeg kunne vært muldvarpen,
om jeg kunne holde munn.
Jeg er ikke muldvarpen.
Daintree regnskog i Australia.
Det er her 12 fremmede skal begynne en episk konkurranse
som vil utfordre både kropp og sinn.
- Deltagerne skal samarbeide... - Du klarer dette!
Ingen frykt.
...for å tjene penger som bare én vil vinne.
- Løp! - Men det er en hake.
Det er en bedrager blant dem: muldvarpen.
En dobbeltagent plassert i spillet
for å sabotere de andres innsats.
Muldvarpen er rekruttert av produsentene for å forstyrre...
Åpnet dere ikke veska?
...så splid...
- Hva er spillet ditt? - ...og bedra.
Hun tabbet seg ut. De trodde på meg.
Muldvarpens identitet er hemmelig.
Ingen vet hvem han eller hun er.
Ingen vet hvem de kan stole på.
Jeg stoler ikke på noen, og forventer ikke at noen stoler på meg.
Dere har tapt 30 000.
Vet noen hvem som kan ha sabotert så langt?
Det er et enkelt spill.
- Fullfør oppdragene. - Kom igjen.
Vinn pengene.
Hvordan kommuniserer du med dem?
Og viktigst av alt,
finn ut hvem som er muldvarpen.
For å starte spillet må deltagerne finne et fly i jungelen.
Jeg er klar for dette.
Jeg vet at det blir mange vendinger.
Som sykepleier under COVID, ble jeg vant til det,
så det vil gjøre meg til en god spiller her.
Jeg er dataanalytiker,
og jeg er intelligent.
Jeg er en kritisk tenker.
Det vil både hjelpe meg å finne muldvarpen
og hjelpe meg å vinne premien.
Hallo? Er det noen der?
Herregud!
- Hallo! - Hvordan går det?
Jeg hører stemmer.
Jeg er veldig spent fordi jeg aldri har forlatt USA.
- Hallo! - Hallo.
Folk!
Nå er jeg på andre siden av verden, det er uvirkelig.
Så, Jacob, hvor er du fra?
Ohio. Langt uti gokk.
Å være fra en småby gjør at de andre spillerne undervurderer meg.
Det er akkurat det jeg vil.
Hvor i Ohio?
Nordvest.
Jeg er fra Brooklyn. Jeg er vant til betongjungelen,
ikke en ekte jungel.
Edderkopper, igler, dinosaurer, løver, tigre og bjørner.
Det er noe helt annet.
Faen. Flyet er der.
Jeg ser et fly.
Det var et vrak, men jeg bare: "Det er et ekte fly.
Hva i helvete skjer?"
Det er rene Jurassic Park her.
Det er en diger edderkopp.
- Hei! - Hei.
- Hva heter du? - Osei. Og du??
- Jeg heter Joi. - Joi? Ok.
Jeg er den ultimate deltageren
fordi jeg hele tiden knuser glasstak.
- Hva synes du, Joi? - Jeg er pilot.
- Ja, så... - Kanskje vi skal...
- Fly det herfra? - Vi kan ikke.
Jeg vet ikke, jeg mener...
Jeg er del av mindre enn 1 % av svarte kvinnelige piloter i USA.
Jeg har viljestyrken og besluttsomheten.
Jeg knipser vekk alle andre. Én etter én.
Jeg følger deg. Du er piloten. Kanskje det er et fly til?
- Nei, det må være dette.
- Hei. - Står til?
- Hva heter du? - Avori.
- Du?
- Osei. - Jeg heter Joi.
- Fint å møte deg. - Deg også.
Folk undervurderer meg på grunn av karrieren min.
Jeg er profesjonell gamer, og jeg gleder meg til et spill i virkeligheten.
Det er låst.
Vi må finne nøkkelen til døren. Vi må komme oss inn.
Det må være noe der vi må finne ut av.
Jeg tror å stille mange spørsmål og ta hensyn til alle detaljer
vil lønne seg når jeg prøver å finne ut hvem muldvarpen er.
Sju, ni, fem, W Sexton.
Sier det deg noe
- på grunn av yrket ditt? - Nei.
Hei, bli med på festen.
Hei, hva skjer? Står til? Jeg er Pranav.
- Fint å møte deg. Avori. - Joi.
- Fint å møte deg. - Deg også.
Vi må finne et fly. Det er her.
Ja, her er det.
Folk vil tro at jeg er muldvarpen
fordi jeg er akademisk intelligent og litt vanskelig å lese.
Jeg tror det kan få noen til å tro at jeg er uærlig.
Kan noen dirke en lås?
Jeg tror det er den. Kan du det?
Nei, egentlig ikke.
Det er mange nye ansikter.
Der er flyet.
Et av disse menneskene kommer til å ødelegge for meg.
- Jeg er Casey. - Hei!
Hyggelig, Samara.
Men jeg bryr meg ikke.
Jeg er glad for å dra på dette eventyret med dem.
- Vi har et ekte fly. - Ja.
Jeg trodde vi lette etter et lekefly.
- Velkommen til festen. - Står til?
Jeg synes synd på muldvarpen fordi de kjemper mot meg,
og jeg taper ikke.
- Du først. - Takk.
Jeg kommer til å være veldig dominerende.
A: For å tjene mest mulig penger,
og for å villede flest mulig.
Hva skjer, kompis?
- Will. Fint å møte deg. - Casey.
Jeg sørge for at noen tror jeg er muldvarpen.
En stor edderkopp. Forsiktig.
Herregud.
Der oppe. Jeg vet ikke om den lever, men vi holder øye med den.
Den lever.
Han har et triangel.
Jeg skal være en slags guru for gruppen.
Jeg skal få folk til å stole på meg.
Greit. La oss gjøre litt yoga.
Hvor fikk denne fyren et triangel midt i jungelen?
Han hadde ekstra greier, så han måtte være muldvarpen.
Må nøkkelen være i flyet?
Jeg hater å si det, men har noen sjekket oppå?
Den kan være på en gren. Eller oppe i buskene, eller i et tre.
Kan du klatre i trær?
Jeg skulle spørre mens vi er her, er noen muldvarpen?
Hallo, spillere!
Hei!
- Herregud. - Hei!
- Ok! - Velkommen til Australia!
- Takk. - Hei!
Jeg heter Alex Wagner,
og jeg skal være med dere på dette fantastiske eventyret
som begynner nå,
her i verdens eldste regnskog:
Daintree.
Deres første oppdrag begynner nå.
Dere må hente tre laster fra jungelen.
Hver last er verdt 5 000 dollar til potten.
Én kommer til å være høyt oppe i trærne.
Én vil være lavt, begravd under jorden.
Og én vil være under vann.
Hva?
Først må dere finne lasten,
finne en måte å redde den på,
og frakte den hit, der dere holder den trygg til morgenen.
Del dere i tre grupper.
Alt dere trenger er på flyet,
inkludert noen papirkart.
Vær så god.
Jeg er dårlig med kart.
Jeg har aldri brukt et kart. Jeg har en iPhone.
Jeg er pilot, så jeg er flink til å navigere.
De kommer til å trenge meg.
Og viktigst av alt, hør nøye etter:
Ett av dere vakre mennesker
skal jobbe for å sabotere dere.
Den personen er muldvarpen.
Da Alex sa at muldvarpen er en av oss,
så jeg meg rundt: "En av dere er en løgner."
Det er mer enn å fullføre et oppdrag nå.
Vi må også se etter eller være oppmerksomme på
aktivitet knyttet til muldvarpen.
Greit?
Alle klare?
Du har ikke tilfeldigvis nøkkelen til det flyet?
Flaks at du spurte. Vær så god.
Bra jobbet, Jacob!
Lykke til med utfordringen. Dere har én time.
Nedtellingen begynner nå.
- Hvordan skal vi dele oss? - Høyt. Jeg har ikke høydeskrekk.
Jeg er også høy og kan klatre.
- Team høy! - Vi går hit.
I gruppen min har jeg Dom, Kesi og Avori.
"Høyt"-gruppen tiltrekker seg fysisk sterke.
Jeg velger lavt, for jeg svømmer ikke.
"Lavt nede"-gruppen tiltrekker seg de som vil gjemme seg i møkka.
Som en muldvarp.
Hvis ingen andre vil ut i vannet, er det vel oss.
Jeg svømmer gjerne.
Vanngruppa tiltrekker seg folk som vil bli sett på som lagspillere
fordi de tar den minst fristende utfordringen.
Er alle fornøyde?
- Vi er team Høyt, team Lavt, team H2O. - Ja. Team Vann.
Greit.
Du vet det allerede! Jeg liker det!
I Australia, hva er målet?
Fullfør oppdraget, finn muldvarpen
Hvem er muldvarpen? Jeg vet ikke
Hvis jeg ikke vet det, drar jeg hjem
La oss åpne det.
Vi har veske én.
Før vi finner lasten, må vi få kartene og veskene ut av flyet.
Vi har et kart. Kart!
Uten begge disse er det umulig
å gjøre utfordringene.
Husk å følge med på tiden.
Lykke til.
- Vi må gå bak flyet. - Tilbake, ja. Kom igjen.
Skaff pengene!
Den som er foran bør ta kartet.
Det er mye ansvar for deg.
Dette er ganske enkelt. Vi bør følge åsen og se etter vann.
Pranav tok kartet med en gang.
Jeg tenkte bare på hvor endeløs jungelen var.
Flyet er der. Så vi tar til venstre.
- Så går vi noen meter, og så... - Fire, seks.
Kom igjen.
De vil forvente at jeg er en god navigatør og tar ledelsen.
Skal vi løpe?
Jeg tar kartet, Osei tar vesken, og jentene følger etter.
Vi følger deg, Joi.
Dette er flott for meg. Jeg lever for dette.
Vi går oss ikke vill.
UNDERVANNSLAST HØY LAST - LAV LAST
Jeg tror Sandy Beach er her.
Vi må ta til venstre ved Sandy Beach.
Jeg synes vi bør gå opp til fremspringet der og så til venstre.
- Enige, eller fortsetter vi denne veien? - Enig.
- Ok. - La oss gå fort.
Jeg ser sand.
- Vi burde se vann snart. - Vi burde se vann.
Jeg skal gå fortest mulig uten å stresse.
Jeg blir en av de sterkeste spillerne, for som fokusgruppemoderator
kan jeg å stille de riktige spørsmålene.
Jeg kommer til å finne muldvarpen basert på magefølelse.
Jeg tror ikke vi er der ennå. Vi er her.
Følg åsen og se om vi finner vann.
Ok, ja.
Det er noe å feire. Vi gikk oss ikke vill på vei hit.
Så vi må gå...
- Ja, denne veien. - ...den veien.
Ja. Kom igjen, dere!
Se etter et tre med røde blomster. Det blir vårt første landemerke.
Håper vi ikke gikk forbi.
Joi er pilot. Hun er ok med veibeskrivelser.
Hun tar kartet og leder oss for å finne lasten.
Vi gikk feil vei. Hvis vi går i denne retningen...
- Kom igjen, folkens. - Ja.
Mens Joi ledet oss til det forjettede land, tenkte jeg:
"Du lurer ikke meg, for vi er på villspor.
Du er en pilot som ikke kan styre."
- Skal vi gå til høyre? - Med mindre du er muldvarpen.
- Joi? - Hva?
- Høyre. - Unnskyld!
Nei, det går bra.
- Så vi kom... - Nei, det betyr at vi går til høyre.
- Det er bak flyet. - Vi må til venstre før vi går til høyre.
Dette kan være i kløften.
- Vi må gå den veien. - Jeg er dårlig med veibeskrivelser.
Jeg både bærer og leser kart? Noe stemmer ikke.
- Hei, Will. - Vil du bytte?
Du er vikingen.
Nei, det går bra. Hvis du har kartet, bør du være foran. La meg se.
Vi må ha gått feil.
Det er her oppe til høyre.
Jeg tok kartet. Fem minutter senere var vi fremme.
- Herregud. - Er det der?
- Ja! - Ja.
Det er i et nett!
Vi har last, baby! Mye penger.
- Mye penger. - Herregud.
Vi kommer til et åpent område og ser lasten.
Det er tau og kabler rundt oss, et trinsesystem.
Det er slik vi får tak i den. Vi må krysse kablene.
Det ser ut som den falt fra flyet.
Hvordan skal vi få tak i den kassen?
- Greit. La oss åpne veska. - Den har fire hjelmer.
Greit.
- Seler. - Dette er seler.
Vi åpner veska, og det er et rappelleringssystem.
Det var også et stort, rødt hint.
"Her er et hint som vil hjelpe dere med oppdraget.
Dere kan åpne det når som helst,
men det vil koste 2 500 dollar."
Å åpne det var ikke et alternativ.
Jeg vil ikke tape penger med en gang.
- Vi åpner det ikke. - Nei.
Vi kan klatre om vi har disse tauene.
Ok, vi klarte det. Vi er her.
Jeg tror vi må lete i vannet.
Vi ser fossestrykene.
Dette er sprøtt!
Vi kan dø i denne elven, og ingen bryr seg.
Vi klarte det!
Vi klarte det. Sånn.
Med en gang vi kommer til elva,
er det på tide å åpne veska og se hva vi har.
Hva har vi her?
"Her er et hint som vil hjelpe dere å lykkes."
Vannsko.
"Dere kan åpne det når som helst, men det vil koste 2 500 dollar."
Bestemte vi oss for om vi skal ta hintet?
Jeg tror vi må avgjøre om vi vil gå glipp av 2 500 dollar for å få premien.
Vi bestemte oss for å ikke åpne hintet.
Vi ville se hvordan det gikk,
for vi ville ikke ofre 2 500 dollar.
Greit.
Ta store skritt. Vi vil ikke at noen skal falle.
På kartet vårt var søkeområdet ved elva
hundre meter.
Det var et veldig stort søkeområde for vannlaget.
- Var det en slange? - Greg, går det bra?
- Det var en gren. - Vi må gå videre, Greg.
Jeg vil ikke gå for fort frem.
Jeg vil heller være sikker
på at området her er helt ferdig.
Jeg er bekymret. Tiden flyr forbi.
Det har gått 30 minutter.
Greg er litt distrahert.
Det ringte noen alarmklokker.
Jeg er veldig usikker på Greg nå.
Vi kan ikke dra tilbake uten noe.
Ikke gi opp. Vi klarer det.
Tretti minutter igjen.
La oss lete lavt nede.
Jeg tror jeg har et insekt i nesa.
- Vi er nok veldig nære. - Hvor tror du vi er?
Det må være her borte et sted. Jeg mener...
Vi går i sirkler.
Dette er elva, ikke sant?
Det betyr at vi er for langt nede. Hvis vi er over...
Jeg begynner å bli mistenksom. "Du er pilot. Hvorfor er vi på villspor?"
- Ser du noe der oppe? - Nei.
Vi er midt i jungelen.
Joi skal være vår Dora utforskeren. Vi utforsker ingenting.
Jeg vet ikke hvor langt øst vi skal gå.
Enten lyver hun, eller så er hun muldvarpen.
Jeg vil bare sørge for at vi ikke går tilbake denne veien.
Men er ikke lasten... Det er her lasten er.
Ja, men det er her flyet er.
- Har du gjort dette før? - Mange ganger.
Men jeg bruker vanligvis ikke tau. Jeg friklatrer alene.
- Bra du er på laget. - Hold kjeft.
Jeg ble med på Høyt-laget fordi jeg er klatrer.
Jeg vet mye om tau.
Jeg har heller ikke høydeskrekk.
En sikring brukes ved at du løsner denne når noen klatrer,
og låser den når de ikke gjør det.
Avori vet utrolig mye om dette.
Når jeg trekker ned sånn, går det opp.
Når vi finner ut av dette trinsesystemet og hva vi må gjøre,
sier alle bare: "Noen må opp og hente den kassen."
- Ha det gøy. Løft meg! - Hun gjør det først. Kom igjen.
Jeg har et bra lag nå.
Jeg er optimistisk om å vinne 5 000.
Kult.
Perfekt. Bra.
Vent, før vi er for høyt. Jeg nærmer meg ikke veska.
- Kanskje jeg kan trekke deg? - Kan du?
- Vi prøver. - Trekk meg.
Ja, prøv det.
Du er nesten der, eller?
- Så nære. - Ok.
- Få så mye fart som du trenger. - Det er det jeg gjør.
Kom tilbake.
- Hun har den. - Ja!
Du ser ut som Jane i jungelen nå.
- Hva ser du på? - Alt er sammenfiltret.
Det er bare knuter.
Er det en åpning til lasten i det nettet?
Det henger fra et tau.
Skal jeg knyte det opp?
Jeg blir litt mistenksom, for Avori er der oppe med nettet
og bare beveger det rundt.
Jeg bare: "Vi har ikke tid til dette."
Hvor mye tid har vi?
Tjueseks. Kom igjen.
Avori kan være muldvarpen.
Det var nok ikke mitt beste øyeblikk.
Med mindre du vil vite hva som står der.
Skal vi åpne hintet?
Jeg synes vi bør åpne hintet.
Vi brukte halve tiden, så det er halvparten av pengene.
Vi bør gå til slutten av søkeområdet.
Hva om det er åpenbart?
Det blir flaut om vi ikke finner noe.
Jeg var definitivt litt mistenksom.
Å åpne konvolutten er noe muldvarpen ønsker,
for 2 500 dollar mindre enn 5 000 er fortsatt vellykket
i muldvarpens øyne.
Åpne det
Ja, tiden er inne.
- Jeg synes... - Nei, vi bør gjøre det.
Jeg bryr meg ikke om at vi mister halvparten.
Det var umulig å sjekke hele området.
"Åpning av denne koster 2 500.
Kassen inneholder en hemmelig skuff med et brekkjern.
Bruk brekkjernet til å åpne kassen og finne en liten gjenstand."
Ok, men jeg ser ikke en kasse.
Vi åpner hintet, og det står ingenting om hvor kassen er.
Det står bare hvordan vi skal åpne den når vi finner den.
Den kan være hvor som helst. Se på elvebredden også.
Dette hadde vært et flott skjulested.
- Ja. Kanskje den er under en stokk?
- Faen. - Fant vi den?
Jeg ser en rød boks.
- Sånn ja! Jeg fant den! - Ja!
- Herregud! - Jeg fant den!
- Ja! - Ja!
Folk tvilte på meg.
Jeg trengte dette.
Jeg måtte være den som fant kassen.
Jobben vår er ikke over. Vi må få den ut.
- Her. - Brekkjernet er i skuffen.
- Jeg har den. - Sånn. Ok.
- Ja. - Ja!
Det ville tatt lang tid å åpne denne.
Til tross for at jeg nølte med å åpne hintet,
er jeg veldig glad for at laget vårt skaffet 2 500 dollar.
- Vi må ta den med tilbake. - Ta den?
Vi må til flyet. Vi har 20 minutter igjen.
Det er bare knuter.
- Klar til å gå opp? - Ja. Jeg hjelper henne.
Si når!
Fokuset mitt var å få den kassen på bakken,
og Kesi kom opp i lufta ved siden av meg.
- Vi ser bra ut. - Snakk med oss.
Det er bare en sprø knute.
Knyt opp de knutene. Det er 5 000 dollar.
Det er så mange knuter som virker umulige å knyte opp.
Gjør vi fremskritt der?
Alle er anspente. Det gjør meg nervøs.
Kesi bare: "Jeg fikser det."
Løft den.
Vi kan kanskje få den ut nå.
- Kom igjen. - Kom igjen.
Kom igjen! Fikk du den ut?
- Gikk det? - Kom igjen!
- Ja! - Flott.
Vi har last, baby!
Det er som om vi vant mesterskapet.
- Dere var rå. Kom igjen! - Kom igjen.
Vi innså at vi fortsatt har ti minutter igjen.
Kom igjen. Opp med farta!
Vi må få lasten inn i flyet, ellers betyr 5 000 dollar ingenting.
Hvor mye tid har vi?
Nøyaktig ti minutter.
Det må være her nede et sted. Lavt nede.
Vi er nære. Jeg vet det.
Vi må bare finne stedet, men vi er her.
Dette er de første pengene til premiepotten.
Jeg mistenker dessverre alle på laget mitt,
- fordi vi taper. - Trenger du hjelp med veska?
- Nei. - Alt bra?
Det er lett.
Osei er mistenksom bare fordi han er en av de som står rundt.
Det må være langs elven et sted, lavt nede,
kanskje i elven.
Det er ugler i mosen.
Jeg tenkte meg at noen drev med noe lureri,
noe i skjul.
Jeg er redd vi ikke rekker det.
- Vi rekker det. - Vi må skynde oss.
Jeg har aldri vært så glad for å se et fly!
Vi ser at vi er de første her.
- Kan vi ta en gruppeklem? - La oss ta en klem.
Nå må vi bare vente for å se om andre lag kommer.
- Før an, Thor. - Kom igjen!
Her kommer vi!
Her kommer 5 000!
Klarte dere det?
Ja!
Tjente dere 5 000 dollar?
Nei.
Vi måtte åpne hintet.
- Så dere tjente 2 500? - Ja. Bedre enn ingenting.
Bedre enn ingenting.
Vi har denne kassen.
Jeg ser på laget mitt. "Vi tok alle del i dette."
Ta på lasten. Ta på den.
Ta på den. Vis den kjærlighet. Vi jobbet hardt for denne.
Jeg storkoser meg. Det var dette jeg kom for.
Helt bak.
Jeg kom for å være Dom Cruise. Det er den jeg er.
Jeg prøver å fullføre alle Mission: Impossible.
Tror dere de andre klarer det?
Fem minutter.
Begynner å miste troen på dem.
Vi gir ikke opp.
Akkurat nå er det bare kaos.
Vi har to minutter.
- To minutter? - Ja.
Vi har ikke engang tid til å fullføre oppdraget.
Vent, kan det være under noe? Lavt nede?
Kom igjen. Det er 5 000 dollar.
Vi gir ikke opp, folkens. Dette finner vi ut av.
Tiden er ute. Vi må kanskje dra tilbake.
Jeg føler at Joi saboterte oppdraget vårt.
Hun hadde kartet og tok ledelsen,
og så ble det bare kaos.
- Flyet er i den retningen. - Kom igjen.
Vi prøvde vårt beste.
Det stemmer ikke. Matten "matter" ikke.
Jeg vet når matten ikke stemmer.
- Hører jeg dem? - Tiden er ute.
Hva...
De har ingenting.
Hva skjedde?
Vi gikk rundt i et skogsområde.
Vi kom til en blindvei. Vi fant ingenting.
Jeg trodde det var best å gi kartet til piloten,
men vi gikk oss vill.
Jeg er sint for at vi ikke fikk 5 000 dollar.
Man skulle tro en pilot kunne lese et veldig enkelt kart.
- Hvorfor åpnet dere ikke konvolutten? - Vi fikk ingen.
- Ingen rød konvolutt? - Nei.
- Fikk dere ikke et hint? - Nei.
- Ingen hint i veska? - Kunne vi åpne den?
-Åpnet dere ikke veska? - Nei.
Hvorfor åpnet dere ikke veska?
Skal dere ikke åpne den? Jeg vil se hva...
Nei.
Alex sa at veska inneholder verktøy og hint dere kan bruke.
- Nei. - Hvorfor ikke?
Det er vår veske.
Jeg skjønner ikke hvorfor dere ikke åpner den.
Ja. Utfordringen er over,
så hvorfor kan dere ikke se hva hintet var?
Vi vil også vite det.
Osei var min mann.
Jeg tenkte: "Vi skal ha en bromance."
Og så åpnet han ikke engang veska.
Hjertet mitt ble knust. Det blir ingen bromance.
Jeg måtte overføre den til Will i stedet.
Sånn er det. Jeg fikk Thor.
Ja, der er den.
Det står: "Lasten er i det dypeste synkehullet."
- Fant dere synkehull? - Niks.
- Synkehull? - Dette ville ha vist dere et bilde.
Det var ingen hull på det kartet, men jeg sier ingenting
fordi jeg ikke stoler på noen.
Greit, vi har alt dette utstyret, alt dette campingutstyret.
Vi slår leir. Greit?
- Ja, pappa. - Kaptein Dom. Jeg er i fyr og flamme.
- Yo. - Fantastisk.
Ser ut som vi blir en diger kosehaug.
Når jeg setter opp leiren med dette peanøttgalleriet, er jeg i sjokk.
La oss flytte det unna bålet.
Denne gjengen kan ikke knyte skoene engang.
Dette er det beste stedet for teltet, men bålet er der, så...
Vi må beskytte lasten.
Om vi ikke gjør det, har vi kastet bort tiden i jungelen.
Vent! Det er en stor edderkopp der.
- Ikke... - Den er stor!
Den er enorm.
Vi er i jungelen. Det er en million av dem.
- Jeg sover ikke ute. - Greit.
Ikke faen.
La oss leke en lek.
Vi tar hver vår tur på pinebenken. Vi stiller hverandre mange spørsmål.
Hva er din største frykt?
Ugler.
- Ugler. - Hva?
Øynene deres blir...
De sover på magen. Har dere sett en ugle løpe?
- Hvor har du sett en ugle løpe? - Hva?
- Hvor har du sett en ugle løpe? - I marerittene mine.
Vi fikk bare 7 500 av de 15 000.
Så jeg følger med på alle og observerer dem.
Jeg er Jacob. Jeg er brannmann og ambulansearbeider.
Jeg har jobbet med det i åtte år.
Med hovedfag i klinisk psykologi, lærer jeg hvordan hjerner fungerer.
Jeg skal gjøre det vanskelig for muldvarpen.
Jeg er kone og mor. Det er superkraften min.
Alles sanser er overfølsomme nå.
Jeg holder høye med alle tre lagkameratene mine, og vi lyktes.
Du kan kalle det paranoid, men det er det jeg er.
Vi må nok stå opp tidlig.
Greit, vakre mennesker, jeg legger meg.
- God natt. - Bra dag.
- Natta. - God natt.
God natt, 7 500 dollar i flyet.
God natt.
- Hei, Will? - Ja?
Glad i deg.
- Hei, Dom? - Ja?
- Glad i deg. - Sov godt.
Morn, gutter.
Hva skjer, skjønne deg? Se på deg.
Ikke ennå. Kanskje etter lipglossen.
Ingen sov godt.
Ingen.
Hvis dere husker det, sa Alex i går:
"Dere og lasten blir hentet i dag."
"Dere" som i "oss".
Greit, jeg tar lasten.
Hva? Hei!
- Hva er det? - Vi har bare én last.
- Hva? - Det er vår last.
- Det er den under vann. - Ok.
Dette kan være et muldvarptrekk.
Mens vi sov i natt,
kunne han ha tatt lasten.
- Hun kunne ha tatt lasten. - Det er den eneste som er 5 000.
Det var brorparten av det vi tjente i går.
Vi må finne lasten på en eller annen måte.
Jeg vet hvem det ikke var. Jeg var våken...
Jeg sov ikke... kanskje en halvtime.
Jacob rørte seg ikke. Han var ved meg.
Du beveget deg ikke, du var til venstre, og Dom var ved ham.
Dom var også våken.
Alle hører på det Will sier.
Kan vi dele oss opp i lag og lete? Vi kaster bort tid.
Alle liker ham.
- Går det bra? - Ja.
Seriøst, alt bra?
Han er sympatisk. Han er engasjerende. Jeg tenker: "Will er muldvarpen."
Jeg stoler bare på deg.
Jeg vet at det ikke er deg.
Vi kan gjøre det på fem minutter. Vi vet ikke hvor mye tid vi har.
- Kom igjen, bygutt. - Skal dere seriøst inn i jungelen?
Snakker du seriøst fra flyet?
Jeg vokter disse greiene.
Du vokter ingenting. Du bare snakker.
Jeg ble sjokkert. Vi manglet allerede en veske, og nå er en borte?
Ok.
Hvordan ser det ut?
- Mistenker du Osei? - Det har jeg siden...
- Siden første dag? - Ja.
Muldvarpen planlegger noe.
Det gir ikke mening. Det er en rød boks. Den er lett å se.
Vi kunne ha vunnet 15 000,
og vi fullførte vårt første oppdrag med 2 500.
Dette er alvorlig. Vi er blakke.
Greit, vi er blakke. Vi er blakke.
- Hva? - Hører dere det?
- Jeg hører det. - Helikoptre!
De lander der borte.
- Hei, ta alt. Kom igjen! - Hent veska!
Lasten var borte. Vi fant den ikke.
- Er dere klare? - Kom igjen!
Ikke dra fra meg!
Det var trist å dra fra jungelen, jeg elsker camping.
Men jeg fikk fly i helikopter.
Herregud, her kommer vi!
Jeg følte meg tøff i helikopteret.
Jeg tuller ikke, det er noe
man bare ser på internett.
Ha det, jungel!
Jeg er rundt helikoptre og fly hele dagen.
Få meg ut av jungelen.
Jeg er spent. Jeg er gira. Jeg er glad.
Jeg bryr meg ikke om muldvarpen.
Jeg bryr meg ikke om veska. Jeg er i et helikopter.
Og så er rumpeballene mine slik!
Jeg har ikke gått på do på tre dager.
Gleden overskygges av sjokket.
Fem tusen dollar forsvant.
Muldvarpen er her, og det er vår jobb å finne dem.
- Et hus! Jeg ser et hus! - Er det et hus?
Herregud.
Det ser ut som huset til en superskurk.
Jeg bare: "Vær så snill, si at vi skal bo her."
Ok.
- Se på dette. - Vi har et mannskap!
Kom inn!
- Hei! Hva skjer, Alex? - Dere klarte det!
Velkommen til sivilisasjonen.
Det er som å være i Avengers.
Dette er luksuriøst. Jeg har aldri bodd slik før!
Men jeg er Iron Man.
- Greit. - Du er Thor.
Iron Man og Thor er her. Samle dere.
Det er som en festning, og jeg ser et basseng i midten.
Jeg bare: "Jeg må i bassenget fortest mulig."
Først må jeg dusje.
Dere ser utslitte ut.
Samle dere rundt, stammen min.
Fortell meg hvordan oppdragene gikk.
Vi fullførte oppdraget vårt.
- Team Høyt oppe. - Ok.
Kom igjen!
Vi kom tilbake med 5 000.
- Team Vann kom tilbake med... - 2 500.
Skal vi åpne hintet?
Ja, det er på tide.
Hva skjedde med det andre laget? Jeg ser noen skammer seg.
Ja, vi gikk oss vill.
Det virker tvilsomt.
Hvordan klarte dere å ikke finne noe?
- Dette området ser ikke kjent ut. - Ikke sant?
Jeg skjønner. Hvis jeg var i alle andres sko,
ville jeg tenkt det samme.
Dere er muldvarpen, alle fire.
Jeg vet ikke om det var muldvarpsabotasje.
Jeg vet ikke om vi hadde riktig kart, men det virket umulig.
Jeg ser bare én koffert her. Hva skjedde?
Vi vet ikke.
Vi våknet, og kassen var ikke på flyet.
Så dere tror noen i gruppen tok kofferten
og gjorde noe med den for å sabotere.
Ja. Helt klart.
Vel, vi har film fra sent på kvelden
der noen tar kofferten.
Jaggu.
Er det det vi gjør?
Dette må jeg se.
Jeg tror muldvarpen stjal kofferten.
Også kjent som Joi.
Hva vil muldvarpen i dette scenariet?
Om det er en strategi, er det en bra en.
Avori, hun kunne ha stjålet den.
Osei virker mistenkelig.
Stille, sier lite, det er noen røde flagg.
- Vil dere se? - Ja, la oss se.
- La oss se det. - Greit.
La oss gå til videoen.
Hvem er det?
Du tuller.
Hvem er det?
Jeg vet hvem det er.
Herregud.
Det er Will.
- Hva gjør du? - Will tok den.
Hva?
Hvorfor?
Er han muldvarpen?
Det hadde jeg aldri trodd.
Det kan ikke være.
Jeg ble lei meg da jeg så at det var Will.
Enten lyver han bra, eller så er jeg dum.
Har du tvilt på meg?
Har du?
Jeg ser på kameraet. Jeg vet bare ikke hva jeg så.
Personen jeg lette etter med den røde kofferten, var Will.
Hvis han gjorde det mot meg, kan det få deg til å mistenke nummer én.
Hva gjorde du, Will?
Forklar hva som skjedde i går.
Jeg tok ting ut av et fly. Det var en presenning.
Jeg tok den, og det var en lapp på den.
Jeg så den nesten ikke, det var en liten firkant,
og det sto: "Hemmelig oppdrag. Kun for dine øyne."
Hvis du kan stjele en av koffertene, vil det fordoble verdien.
Jeg kunne prøve en mindre koffert, og da ville det ha vært 5 000.
Den større kofferten var verdt 10 000.
Hvis han mislyktes og noen la merke til ham,
ville verdien av kofferten gått til null.
Will fullførte utfordringen,
og han har doblet verdien av kofferten.
Jeg visste at jeg kunne stole på deg!
Jeg hadde tro, og bromansen fortsetter.
Godt spilt.
Bra gjort, William.
Den totale verdien av premiepotten er på 12 500 dollar.
Flott! Dere er rockestjerner.
Det er mye penger.
Ikke en dårlig start.
Vet du hva? Respekt.
Jeg respekterer det. Det er et sjefstrekk.
Høres bra ut. Men når du tenker litt etter,
er det mer: "Ja vel, men nei. Om noen så deg, hadde du tapt penger."
Will vil se ut som den gode fyren.
Han vil se ut som en frelser.
"Ja, jeg har gjort dette for dere. Jeg skaffer mer penger til potten."
Dette bekrefter for meg at Will er muldvarpen.
Dette spillet handler om observasjoner.
Vår første eliminering er i kveld.
Dere skal alle ta samme quiz.
Tjue spørsmål om hvem dere tror er muldvarpen.
Personen som har flest feil svar,
blir eliminert og sendt hjem umiddelbart.
Denne quizen er min redning.
Dette er alles livline for å gå videre i spillet.
Denne quizen er det viktigste i spillet.
Dette er den kritiske timen for observasjonskreftene deres.
Føl dere som hjemme.
Kos dere med en dusj. Vi sees til middag i kveld.
Man må vite alt om muldvarpen.
Og det er nervepirrende,
fordi du vet at denne reisen kan ta slutt.
Vi skal ta quizen, og magen min er helt uggen.
Jeg er kjempenervøs.
Jeg må bestå prøven.
Endelig er vi i et hus.
Dette er alt for meg akkurat nå.
Jeg tror ikke du kan stole på intuisjonen for å ta en quiz
så tidlig i spillet.
Hvis du går etter én person og det er feil person, er du ferdig.
Jeg tror dette er mer en statistisk sannsynlighetsquiz,
og det er...
Jeg tenker mer: "Du kan ha flaks."
Jeg aner ikke hva slags spørsmål jeg vil få,
hva jeg må huske.
Jeg ser meg rundt for å se hvem som ser redd ut.
Hovedsakelig hvem som ser rolig ut.
Nervene er på høykant, angstnivået er høyt,
for, som vi alle vet, skal noen hjem i kveld.
Dere er fjonge, team.
Alle ser vakre ut.
La oss sette oss.
Dere kom dere hit. Dere overlevde.
Foruten vennskap og å vinne,
har dere i kveld deres første quiz
om hvem dere tror er muldvarpen.
Selv om jeg visste alt om hver eneste person,
aner jeg ikke hvem muldvarpen er.
Det går endelig opp for meg. Det er virkelig.
Jeg tar ikke quizen for å tilpasse svarene til én person.
Min strategi er enkel.
Spill på majoriteten,
for noen vil fokusere på én person og ta feil.
Quizen starter nå.
Lykke til.
Jeg er nervøs fordi det er en sjanse for at jeg må dra hjem.
Reisen har nettopp begynt, så det suger hvis jeg må det.
Akkurat nå er dette som et lotteri.
Det er nesten umulig å vite hvem muldvarpen er.
Hvem som helst kan dra. Vi friker ut.
Muldvarpen jobber snikete og skjult,
og når sabotasje skjer,
er det mest sannsynlig påvirket av muldvarpen.
Det gjorde at jeg mistenkte et par folk.
Joi var en av de første jeg trodde var muldvarpen.
Alt er 50-50 for meg.
Jeg vet ikke om jeg har rett person,
og jeg vet ikke om jeg har feil person.
Det er gjør meg nervøs,
fordi jeg ikke vet det.
Det er bare ren intuisjon.
Tankene mine er i høygir,
men jeg kan stole på magefølelsen.
Jeg mistenker Will umiddelbart.
Han kan ha måttet ta lasten,
men det lar meg vite at han kan skru det av og på.
HVEM ER MULDVARPEN? QUIZ FULLFØRT
Ok. Tiden er inne. Det er vår første eliminering.
På bordet foran dere har hver av dere en mobil enhet.
Når jeg sender resultatene,
mottar du en beskjed og skjermen lyser opp.
Hvis skjermen er grønn, er du trygg.
Hvis den er rød, har du blitt eliminert,
og din tid i spillet er over.
Dessverre blir det ikke tid til farvel.
Er vi klare for dette?
- La oss gjøre dette. - Så klare vi kan være.
Jeg skriver inn navnene i tilfeldig rekkefølge.
Jeg krysser fingrene for at noen var verre enn meg.
Jeg ga alt og ga slipp på det, for jeg vet bare ikke.
Greit. Her kommer det.
Den første er Greg.
Den neste deltageren er Casey.
Sandy.
Gudskjelov.
Jacob.
Pranav.
Kesi.
Avori.
Hvis noen ikke er redde for å dra hjem,
betyr det at de vet at de ikke drar hjem.
Den eneste som vet at de ikke skal hjem, er muldvarpen.
Samara.
Jeg vil ikke se.
Gudskjelov.
Dom.
Vi har bare tre igjen.
William,
Joi
og Osei.
Den neste deltageren er Joi.
Jeg er veldig nervøs.
Akkurat nå er jeg sikker på at Will er muldvarpen.
Jeg kan ta feil.
Jeg kan ta veldig feil.
Og jeg må hjem.
Tekst: Marte Fagervik