СЕРІАЛ NETFLIX
Ви кріт?
Ні, я не кріт.
Я не кріт.
Може, так сказав би кріт.
Я думаю, що саме так сказав би кріт.
Ніколи не знаєш.
Ні, я не кріт.
Якби я була кротом, то не сказала б вам.
Ні, я не кріт.
Добре збрехала?
Я не скажу, що я хороша брехуха, але я хороша брехуха.
Це наче тебе просять маніпулювати людьми.
Я оманливо обманюю.
Я міг би бути кротом,
якби міг закрити рот.
-Я не кріт. -Я не кріт.
Я не кріт.
Тропічний ліс Дейнтрі, Австралія.
Тут 12 незнайомців почнуть грандіозне змагання,
яке робитиме виклики їхньому тілу і розуму.
-Гравці працюватимуть разом... -Ось так! Не бійся.
...щоб заробити гроші, які в кінці отримає лише один переможець.
-Біжи! -Але є заковика.
Серед них є самозванець, кріт.
Подвійний агент, який грає,
щоб саботувати зусилля інших гравців заробити гроші.
Мета найманого продюсера крота — зірвати...
Ти ніколи не відкривав сумку?
...розділити...
-Скажи мені, у що ти граєш? - ...і обманути.
Вона підірвала. Мені повірили.
Особистість крота це секрет.
Ніхто не знає хто він чи вона така.
Тож ніхто не знає кому довіряти.
Я нікому не довіряю і не очікую довіри від інших.
Ти втратив 30 тисяч.
У когось є ідеї хто міг саботувати сьогоднішній день?
Це проста гра.
-Виконайте завдання. -Пішли.
Виграйте гроші.
Як ти спілкуєшся з ними?
І найважливіше —
дізнайтеся хто кріт.
Для початку гри, гравцям сказали знайти літак глибоко в джунглях.
Я почуваюся готовою.
Я знаю, що на мене чекає багато перипетій.
І як «ковідна» медсестра, я щоденно так працювала.
Тож знала, що буду чудовою гравчинею у цій грі.
Я комп'ютерна аналітикиня
і я розумна.
У мене є критичне мислення.
Це не тільки допоможе мені
знайти крота, а й виграти приз.
Агов? Тут хтось є?
О Боже!
-Привіт! -Як справи?
Я точно чую голоси.
Я дуже радий, адже я ніколи не виїжджав з США.
-Привіт! -Привіт.
Люди!
І зараз я на протилежному боці світу, це нереально.
Джейкобе, звідки ти?
Огайо. В дупі світу.
Інші гравці точно мене недооцінюватимуть, бо я з маленького міста.
Саме це мені від них треба.
Яка частина Огайо?
Північний захід.
Я з Брукліну. Тож, знаєте, я звик до бетонних, а не
справжніх джунглів.
Павуки, п'явки, динозаври, леви, тигри і ведмеді.
Це вже наступний рівень.
Чорт. Там же літак.
Я бачу літак.
Він був трохи порепаний, але я такий: «Це справжній літак».
І я подумав: «Що в біса коїться?»
Я попався. Якийсь сюжет, як з «Парку юрського періоду».
Бляха, той павук гігантський.
-Привіт! -Привіт.
-Як тебе звати? -Осей. А тебе?
-Я Джой. -Джой? Добре.
Гадаю, я головна гравчиня,
через той факт, що я постійно розбиваю скляну стелю.
-Що думаєш, Джой? -Я льотчиця.
-О, супер, то... -Може ми маємо...
-Полетіти? Гайда. -Ми не можемо.
Не знаю, просто...
Я входжу в категорію до 1% чорних жінок льотчиць у США.
У мене є запал, витримка, рішучість
Усіх інших я позбиваю ось так. Один за одним.
Я йду за тобою Ти пілотеса. Може там ще один літак? Не знаю.
-Ні, це певно він. -Привіт, народ.
-Привіт. -Як справи?
-Я тебе звуть? -Ейворі.
-Тебе?
-Осей. -Я Джой.
-Рада зустрічі. -Навзаєм.
Мене завжди недооцінюють через мою професію.
Я професійна геймерка
і я рада зіграти реальну гру.
Зачинено.
Нам треба знайти ключ від дверей. Нам треба зайти всередину.
Всередині має бути щось, що ми повинні розгадати.
Гадаю, ставити багато питань і привертати увагу до кожної деталі,
зіграє мені на руку, поки я з'ясовую хто тут кріт.
«795 W Sexton».
Тобі, як професіоналці, це про щось каже?
Ні, нічого не каже.
Привіт, заходь на вечірку.
Привіт всім, як справи? Я Пранав.
-Приємно. Ейворі. -Я Джой.
-Радий зустрічі. -І я.
тож, нам треба знайти літак. Ось літак.
Так, ось він.
Люди думатимуть, що я кріт,
тому що академічно, я дуже освічений,
мене важко прочитати.
І я гадаю, що хтось точно подумає, що я оманливий.
Хтось знає, як зламати замок?
Думаю, це він. Знаєш, як зламати?
Та ні, не знаю.
Стільки нових облич.
О, там літак.
Зрештою, хтось з цих людей точно мене підставить.
-Я Кейсі. -Привіт.
Приємно, Самаро.
Та мені вже начхати.
Я рада бути тут і вирушити з ними у цю пригоду.
-Ого, тут справжній літак. -Так.
Я думав, ми шукаємо іграшковий.
-Вітаємо на вечірці. -Ага. Як справи?
Мені шкода крота, бо вони налаштовані проти мене,
а я не програю.
-Іди вперед. -Дякую.
Коли я зайду в цю гру, я домінуватиму.
По-перше, зібрати якомога більше грошей,
по-друге, відкинути побільше людей.
Як ти, бро?
-Вілл. Приємно. -Я Кейсі.
Я хочу зробити так, щоб деякі люди справді думали, що я кріт.
Там великий павук. Обережно.
Господи.
Ось там. Не знаю, живий він чи мертвий, але будьмо обережними.
Він живий.
О, в нього трикутник.
У цій грі, для команди, я буду типу гуру.
Буду притягувати людей, щоб мені довіряли.
Добренько. Займемося йогою.
Звідки в цього чувака трикутник посеред джунглів?
Тоді я подумав, що він кріт, бо йому дали якісь штуки.
Ключ має бути в літаку?
Не хочу казати, але хтось дивився нагорі?
Мені здається, він може бути на гілці, чи на кущі, чи на дереві.
Лазиш по деревах?
Поки ми всі тут, я хотіла запитати, чи хтось кріт?
Привіт, гравці!
Привіт!
-О Боже. -Привіт!
-Гаразд! -Вітаю в Австралії!
-Дякуємо. -Так!
Я Алекс Вагнер,
і я буду з вами у цій фантастичній пригоді,
яка почнеться прямо зараз
і прямо тут, у найстарішому тропічному лісі
Дейнтрі.
Ваше перше завдання починається зараз.
Ви маєте знайти у джунглях три пакунки.
Кожен пакунок вартує $5,000 для банку.
Один буде високо, підвішений на деревах.
Один буде внизу, закопаний під землею.
І один буде затоплений у воді.
Що?
Спочатку, ви маєте визначити його місцеперебування,
подумати як його дістати,
повернути сюди і зберегти в безпеці до ранку.
Поділіться на три групи.
Все, що вам треба — у літаку,
включаючи достовірні мапи.
Будь ласка.
З мапами в мене жахливо.
Ніколи ними не користувався. Є ж айфон.
Як пілотеса, у мене добре з навігацією.
Вони покладатимуться на мене.
Найважливіше, послухайте уважно,
один з цих прекрасних людей
буде саботувати ваші старання.
Ця людина — кріт.
Як тільки Алекс сказала, що кріт серед нас,
я подивилася навколо: «Один з вас брехун».
Тепер, це більше, ніж просто виконання завдання.
Ми також мусимо бути на варті і повідомляти про будь-яку
діяльність, яка може бути пов'язана з кротом.
Добре?
Усе гаразд?
Ви часом не маєте ключів до того літака?
Добре, що спитали. Тримайте.
Давай, Джейкобе! От пес! Молодець, песику!
Щасти вам у випробуванні. У вас є година.
Відлік починається зараз.
-То як розділимося? -Я піду на високий. Я не боюсь висоти.
Я високий і вмію лазити.
-Команда високих! -Підемо туди.
У моїй групі Дом, Касі і Ейворі.
Група «Нагорі» приваблює фізичних роботяг.
Я піду на нижній, бо я не плаваю.
Група «Внизу» приваблює тих, хто хоче сховатися в землі.
Як кріт.
Гадаю, якщо ніхто не хоче йти у воду, то лишилися тільки ми.
Я добре плаваю.
І група води приваблює людей, які хочуть, щоб їх сприймали, як командних гравців,
бо вони роблять найменш бажане завдання.
Всім підходить поділ?
-У нас група згори, знизу, H2O. -Група води.
О, добре.
Ти шариш! Мені подобається таке!
Ми в Австралії, яка в нас ціль?
Виконати місію, знайти хто кріт.
Хто тут кріт? Я не знаю.
Якщо не знаю, додом вертаю.
Відкриємо.
Перша сумка.
Перед тим, як знайти пакунки, нам треба дістати мапи і сумки з літака.
Тут є карти. Карти!
Без цих двох, ми не зможемо
виконати завдання.
Слідкуйте за часом. Не забувайте.
Щасти.
-Гаразд, ми підемо позаду літака. -Ззаду, так. Пішли.
Добре, візьмемо бабло!
Хто там спереду, беріть карту.
Багато відповідальності.
Це досить просто. Треба іти по хребту до води.
Пранав одразу ж вхопив мапу.
Я думав лише про те, наскільки величезні ці джунглі.
Літак ось там. Тож, ми повернемо ліворуч.
-Пройдемо кілька метрів і тоді... -Чотири, шість.
-Гайда. -Пішли.
Вони очікуватимуть від мене хорошої навігації і лідерства.
Нам бігти?
Я взяла карту, Осей взяв сумку і двоє дівчат слідом.
Ми за тобою, Джой.
Це ідеально для мене. Я живу заради цього.
Ми не загубимося.
ПІДВОДНИЙ ПАКУНОК, ПАКУНОК НАГОРІ, ПАКУНОК ВНИЗУ
Схоже, ось там Піщаний Пляж.
Сказано, повернути вліво біля Піщаного Пляжу.
Я б сказала, ідемо до того виступу, що ми бачили і тоді наліво.
-Згода чи ви хочете іти далі туди? -Згода.
-Добре. -Глянемо швиденько.
Я бачу пісок.
-Скоро доберемося до води. -Так, скоро.
Я йтиму якомога швидко, але не поспішаючи.
Я буду найсильнішим гравцем,
адже, як модератор фокус-групи,
я вмію ставити правильні запитання.
Як тільки я виявлю крота, я одразу відчую це своїм нутром.
Не думаю, що ми близько. Ми десь тут.
-Йдемо по хребту і маємо дійти до води. -Добре.
Можна це відсвяткувати. Ми не загубилися на шляху.
Нам треба йти...
-Так, туди. - ...ось туди.
Так. Гайда всі!
Шукайте червоне дерево. Це буде наш перший вказівник.
Надіюся, ми не пропустили.
Джой пілотеса. Вона знається на навігації.
Вона схопила мапу і повела нас шукати пакунок.
Ми йшли неправильним шляхом. Тож, якщо ми підемо сюди...
-Пішли. -Так. Ходімо.
Поки Джой вела нас до землі обітованої, я думав:
«Не обдурюй мене тут, бо ми заблудилися».
«Бо ти льотчиця, яка не вміє літати».
Думаєш, нам направо?
Якщо ти, звісно, не кріт.
-Джой? -Що?
-Направо. -Вибач!
Нічого страшного.
-То ми прийшли... -Ні, це значить нам праворуч.
Подумай, це за літаком.
Але спершу вліво, а потім направо.
КОМАНДА «НАГОРІ», ПАКУНОК НАГОРІ
-То нам треба йти туди. -От, в мене погано з навігаціями.
Тобто я несу і дивлюся карту? Щось зайве.
-Вілле. -Поміняємося?
-Ти вікінг, бро. -Та все добре.
Дом, якщо в тебе мапа, то йди вперед. Дай я гляну.
Очевидно, ми звернули не туди.
Має бути ось тут справа.
Я взяв карту. П'ять хвилин — і ми біля нашого об'єкта.
-О Боже мій. -Це воно?
-Так! -Так.
Там сітка!
У нас є пакунок, крихітко! Повний грошей.
-Повний грошей. -Господи.
Ми дійшли до галявини і побачили пакунок.
Навколо нас купа шнурів і мотузок, канатна система.
Ось як ми його дістанемо. Треба йти по лініях, щоб дістатися.
Схоже, що його просто скинули з літака.
Добре, як нам дістати той ящик?
-Супер. Відкривай сумку. -Тут є чотири шоломи.
Гаразд.
-Упряжки. -Тут амуніція.
Ми відкрили сумку, а там ціла система для альпінізму.
І всередині була велика червона підказка.
«Всередині підказка, що допоможе вам пройти місію».
«Ви можете відкрити коли забажаєте,
але це коштуватиме вам $2,500».
Відкрити не варіант.
Я тут не для того, щоб втрачати гроші.
-Не будемо відкривати це. -Ні.
Певно, ми можемо просто залізти, якщо вже маємо ці мотузки.
Гаразд, ми це зробили. Ми дійшли.
Мені здається, нам треба буде шукати у воді.
Ми бачимо бурхливі пороги.
Це божевілля!
Ми можемо померти у цій річці і нікому не буде діла.
Ми це зробили!
Ми зробили. Ось так.
Одразу ж, як ми прибули на річку,
настав час відкрити сумку і подивитися, що там.
Що тут у нас?
«Всередині підказка, що допоможе вам».
Водні черевики.
«Ви можете відкрити коли забажаєте, але це коштуватиме вам $2,500».
То що ми вирішили чи брати підказку?
Думаю, варто спробувати, щоб побачити чи хочемо ми попрощатися з $2,500,
щоб дістати приз.
Ми вирішили, що ще не час брати підказку.
Ми хотіли подивитися, як впораємося, адже нам не хочеться жертвувати $2,500.
Гаразд.
Пам'ятайте, великі кроки. Щоб ніхто не впав.
На карті, ділянка для пошуку
була близько 90 метрів.
У підводної команди була величенька ділянка.
То була змія?
Грегу, ти в нормі?
-То була гілка. -Ну ж бо, Грегу. Треба йти далі.
Я не хочу тут поспішати.
Я краще достеменно переконаюся,
що цей проміжок повністю закінчений.
Я хвилююся. Час летить.
Так, у нас ще 30 хвилин.
Грег трохи розсіяний.
А це вже дзвіночок.
Наразі, я дуже невпевнений у Грегові.
Ми не можемо повернутися ні з чим.
Не здавайтеся. Ми зможемо.
Ще 30 хвилин.
Треба обдивитися низини.
Мені комаха в ніс залізла.
-Напевно, ми близько. -Як ти думаєш, де ми саме?
Десь тут, має бути. Тобто...
Ми ходили по колу.
Це ж річка, так?
Це значить, ми надто низько. Якщо ми за...
Я вже починаю підозрювати, бо: «Слухай, ти ж пілотеса».
«Чому ми загубилися?»
-Ти там щось бачиш? -Ні.
Ми посеред джунглів.
Джой мала бути Дашою-слідопитом. А ми нічого не досліджуємо.
Я не знаю як далеко на схід нам треба йти.
Або вона бреше, або вона справді кріт.
Я лише хочу переконатися, що ми підемо назад іншою дорогою.
Але хіба пакунок не... Тут же наш пакунок.
Так, але тут літак.
-Скільки разів ти це робила? -Багато.
Але зазвичай я не використовую мотузки. Я лажу сама.
-Добре, що ти в цій команді. -Та годі.
Я приєдналася до цієї команди, бо я скелелазка.
Я знаю все про мотузки. І я геть не боюся висоти.
Як працює страховка: ти відпускаєш це, коли хтось лізе
і закріплюєш, коли не лізе.
Отож одразу в Ейворі була купа знань.
Якщо я тягну вниз, воно підіймається.
Як тільки ми розібралися з страховкою і тим, що нам робити,
ми такі: «Добре, хтось має полізти і дістати пакунок».
Розважайтеся. Підіймайте мене!
Вона піде перша. Зробімо це.
У мене хороша команда.
Гарно повертатися з $5,000.
Добре.
Ідеально. Чудово.
Чекайте, доки ми не піднялися, я не наближаюся до цієї торби.
-Може я тебе потягну? -Ти можеш?
-Так, спробуймо. -Тягни. Так.
Так, спробуй.
У тебе майже вийшло, так?
-Близько. -Добре.
-Розгойдайся скільки треба. -Я так і роблю.
Повертайся, так?
-Вона схопила. -Так!
Ти зараз, як Джейн з «Тарзана».
-Що ти розглядаєш? -Тут все заплутано.
Типу, тут все в вузлах.
Там є дірка для пакунка в сітці?
Воно на мотузці.
Я маю це розв'язати?
Я почав підозрювати Ейворі, бо вона там рухала сітку,
розглядала її і таке інше.
Я такий: «Слухайте, у нас нема на це часу».
Що там по часу?
Двадцять шість. Вперед.
Гадаю, Ейворі може ти кротом.
Певно, це не був мій зірковий час гравця.
Може хочеш відкрити це. Тут написано як відкрити.
Може відкриємо підказку?
Думаю, нам варто відкрити.
Ми використали половину часу, а це половина грошей.
Вважаю, варто дійти до кінця пошукової ділянки.
Бо якщо це очевидно?
Буде соромно повернутися ні з чим.
Я остаточно почав підозрювати.
Кріт точно хотів би відкрити конверт,
бо $2,500 менше, ніж $5,000.
Це все ще успіх в очах крота.
Відкривай. Кажу, відкривай.
Так, гадаю пора.
-Я думаю... -Ні, пора це зробити.
Мені чхати на ту половину грошей.
Неможливо обшукати всю цю територію.
«Відкрити підказку коштує вам $2,500».
«У ящику є прихована шухляда. Всередині неї лом».
«За допомогою лома відкрийте ящик, щоб дістати пакуночок».
Добре, але я не бачу ящика.
Ми відкрили підказку, а там ні слова про локацію ящика.
Лише сказано як відкрити, коли ми знайдемо його. Прекрасно.
Він може бути де завгодно. Дивіться на березі теж.
Тут було б чудове місце для схованки.
-Ага. Може під колодою? -От трясця.
-Чорт. -Ми знайшли?
Я бачу червоний ящик.
-Ось він! Я знайшов його! -Так!
-О Боже! -Я знайшов його!
-Так! -Так!
А ви сумнівалися.
Мені це треба було.
Я мусив бути тим, хто знайде ящик.
Це ще не кінець. Треба його дістати.
-Ось. -То у шухляді лом.
-Я взяла. -Ось так. Гаразд.
-Так. -Так!
Ми б довго його відкривали.
Попри те, що я не хотів відкривати підказку,
я дуже задоволений, що наша команда успішно забрала $2,500.
-Треба занести назад. -Візьмеш?
Маємо повернутися до літака. Лишилося 20 хвилин.
Тут самі вузли.
-Готова підійматися? -Давай. Я їй допоможу.
Скажи коли!
Я була сфокусована на тому, щоб спустити пакунок на землю,
а Касі піднялася до мене так, наче вона тут бос.
-Все гаразд. -Кажіть, що там.
Тут просто чималий вузол.
Постарайся розв'язати ті вузли. Там $5,000.
Там було стільки вузлів. Здавалося, що їх неможливо розв'язати.
Є хоч якийсь прогрес?
Усі напружені. Через це я починаю нервувати.
Касі така: «Я тримаю».
Підніми.
Може, зараз дістанемо.
-Ну ж бо. -Давайте.
Вперед! Ви витягли?
-Тримаєш? -Давайте!
-Так! -Супер.
Є пакунок, крихітко!
Це наче перемога на чемпіонаті.
-Ви молодці. -Погнали.
Ви гарно впоралися. Пішли!
І ми зрозуміли, що у нас лише 10 хвилин.
Ідемо. Рухайтеся!
Ми маємо принести пакунок до літака, або ці $5,000 нічого не варті.
Скільки у нас часу?
Десять хвилин точно.
Він має бути десь тут, внизу.
Ми близько. Я впевнена.
Треба тільки знайти точку, але ми на місці.
Це перші гроші для призового банку.
Я підозрюю кожного члена команди, бо, по-перше, ми програємо.
Допомогти з сумкою?
-Ні. -Все добре?
Неважко.
Осей підозрілий, тому що він один з тих, хто стоїть без діла.
Він має бути десь біля річки, десь внизу,
може у річці.
Коїться щось нечисте.
Я вже здогадався, що хтось копає під,
під землею.
Боюся, що ми не встигнемо.
-Ні, встигнемо. -Треба поспішити.
Я ніколи так не раділа літаку!
Ми помітили, що ми тут перші.
-Можемо обійнятися всі разом? -Обіймемося.
Тепер ми лише чекаємо, щоб побачити, як там інші.
-Веди нас, Тор. -Вперед!
Ми теж прийшли!
П'ять тисяч вже тут!
Ви впоралися?
Так!
Ви взяли $5,000?
Ні.
Ми мали відкрити підказку.
-То у вас $2,500? -Так. Краще, ніж нічого.
Так, краще.
Ми дістали цей ящик.
Я дивлюся на команду: «Кожен тут постарався».
Торкнися ящика. Торкнися.
Давай. Більше любові. Ми тяжко над цим попрацювали.
Мене просто розриває. За цим я й прийшов.
Ззаду.
Я прийшов, щоб бути Дом Крузом. Це справжній я.
Я прагну виконати кожну «Місію Нездійсненну».
Думаєте, інша команда впорається?
П'ять хвилин.
Потроху втрачаю віру в них.
Ми не здамося.
Зараз ми в абсолютному хаосі.
У нас є дві хвилини.
-Дві хвилини? -Так.
У нас нема часу завершити місію, навіть якби хотіли.
Чекай, може воно під чимось? Внизу?
Та ну, чуваче. Це ж $5,000.
Гаразд, народ. Не здаємося. Ми впораємося.
Час вийшов. Нам треба повертатися.
Я щиро вірю, що Джой саботувала нашу місію.
Зрештою, в неї була мапа, вона повела нас
і ми просто бродили кругами.
-Так, нам сюди до літака. -Ідемо.
Ми старалися, як могли.
Щось не сходиться. Доданки не плюсуються.
Я не математик, але ця математика не працює.
-Я їх чую? -Час вийшов.
Ох, що...
Нічого немає.
Що сталося?
Ми блукали по лісу.
Зайшли в глухий кут. Нічого не знайшли.
Я думала, що дати карту пілотесі це хороше рішення,
але ми все одно програли.
Я дуже зла, що ми не знайшли $5,000.
Здавалося б, пілотеса мала б прочитати просту мапу.
-Чому не відкрили червоний конверт? -У нас не було.
-Не було конверту? -Ні.
-У вас не було підказки? -Ні.
-І в сумці немає? -А її можна відкрити?
-Ти ніколи не відкривав сумку? -Ні.
Чого в біса ти не відкрив сумку?
Ти не відкриєш? Мені цікаво подивитися...
Ні.
Алекс сказала, що в сумці є інструменти і підказки, які можна використати.
-Ні. -Чому ні?
Бо це наша сумка.
Я не розумію, чого ти просто не відкриєш сумку.
Так. Місія закінчилася,
то чого б нам не подивитися на вашу підказку?
Нам теж цікаво.
Осей був моїм бро.
Я думав: «У нас буде дружня бромантика».
А потім він навіть сумку не відкрив.
Я почувався, наче мені серце розбили. Тої бромантики ніколи не буде, розумієш?
Тож я переключився на Вілла, він тепер мій бро.
Маємо що маємо. У мене є Тор.
Так, воно там.
Тут написано: «Пакунок у найглибшій воронці».
-Ви знайшли воронки? -Ні.
-Воронки? -Це б вам все прояснило.
На карті не було воронок, але я навмисне відступив,
бо зрештою, я нікому не довіряю. Абсолютно нікому.
Гаразд, у нас є спорядження для кемпінгу.
Пора отаборитися. Добре?
-Добре, татку. -Капітане Дом. Я в ударі.
-Йо. -Круто.
Схоже, ми будемо однією купою обнімашок.
Ставити табір з цією гальоркою, я в шоці.
Так, посунемо далі від вогню.
Та вони навіть шнурки зав'язати не можуть.
Це було б найкраще місце для намету, але тут багаття, тож...
Треба вберегти пакунок.
Як не вбережемо — дарма згаяли стільки часу в джунглях.
Чекай! Там велетенський павук.
-Не... -Він великий!
Гігантський.
Ми в джунглях. Тут буде мільйон таких.
-Я тут спати не буду. -Добре.
Нізащо.
Народ. Пограємо в гру.
Чия черга — той на гарячому стільці.
Його можна запитувати все.
Який твій найбільший страх?
Сови.
-Сови? -Що?
Ті очі, вони вивертаються, як...
Вони сплять на животі. А як бігають бачили?
-Де ти бачив, як вони бігають? -Що?
-Де ти бачив, як вони бігають? -У нічних кошмарах.
Ми дістали лише 7,500 з усіх 15,000, які мали дістати.
Тож, я просто спостерігаю за всіма.
Я Джейкоб. Я пожежник-парамедик.
Це моя основна робота останні 8 років.
Як спеціаліст з клінічної психології,
я вивчаю як працює наш мозок.
Коли я з'ясую хто кріт, їм буде тяжко.
Я жінка, матір. Ось це моя суперсила.
Зараз усі гіперчутливі.
Я тримав поглядом трьох моїх напарників і ми були просто успішні.
Можете назвати це параноєю, але я такий і є.
Нам, певно, рано вставати.
Гаразд, прекрасні люди, я йду спати.
-Добраніч. -Гарного дня.
-Добраніч -Добраніч.
Добраніч, $7,500 у літаку.
Добраніч.
-Гей, Вілле? -Так?
Я тебе люблю.
-Гей, Дом? -Так?
-Я тебе люблю. -Нехай вовчок не вкусить за бочок.
Доброго ранку.
Як справи, красунчику? Ви подивіться на нього.
Ще ні. Може, після блиску для губ.
Ніхто добре не виспався.
Ніхто.
Якщо пам'ятаєте, Алекс вчора сказала:
«Вас і пакунки заберуть сьогодні».
«Вас», тобто «нас».
Добре, я візьму ящики.
Агов!
-Що там? -Тут тільки один ящик.
-Що? -Це наш ящик.
-Це той підводний. -Добре.
Імовірно, це хід крота.
Поки ми спали минулу ніч,
він міг взяти пакунок.
-Чи вона могла взяти пакунок. -Це єдиний ящик з $5,000.
Це була левова частка нашого здобутку.
Треба його знайти. Так чи інакше, треба знайти пакунок.
Я можу поручитися за тих, хто не вкрав. Я не спав...
Десь 30 хвилин серед ночі.
Джейкоб не рухався, лежав справа.
Я знаю, що ти не рухався, бо ти був зліва і Дом був поруч з ним.
Дом теж не спав.
Всі покладаються на кожне слово Вілла.
Може поділимося на пошукові команди? Ми гаємо час.
Він всім подобається.
-Ти в нормі? -Так.
Серйозно, добре?
Він привабливий. Він симпатичний.
І я собі думаю: «Вілл кріт».
Я довіряю лише тобі.
Так, я знаю, що це не ти.
Ми можемо впоратися за 5 хвилин. Але хто зна, скільки у нас часу.
Пішли.
Ви серйозно ідете в джунглі?
Ти серйозно говориш з літака?
Я сторожу цю штуку.
Нічого ти не стережеш. Тільки говориш.
Я і так не приніс пакунок, а тепер ми згубили один?
Гаразд.
Як це виглядає?
-Ти підозрюєш Осея? -Я підозрюю з...
-З першого дня? -Так.
Кріт точно щось задумав.
Це безглуздо. Це червоний ящик. Його добре видно.
У нас була можливість виграти 15 тисяч,
а ми закінчили першу місію з $2,500.
Це серйозна справа. Ми на мілині.
Гаразд, у нас пусті кишені. Пусті.
-Що? -Ви це чуєте?
-Я чую. -Тут гелікоптери!
Вони приземляються туди.
-Беріть все. Пішли! -Візьми пакунок!
Ящик пропав. Його так і не знайшли.
-Ви готові? Пішли. -Ідемо.
Гей, не лишайте мене! Не лишайте мене!
Сумно їхати з джунглів, я люблю кемпінг,
але це мій шанс покататися на гелікоптері, тож «о так».
О Боже, ми полетимо!
Я почувалася крутою у вертольоті.
Я не жартую, це справді щось,
що побачиш тільки в інтернеті.
Па-па, джунглі!
Я весь час біля вертольотів і літаків.
Заберіть мене з джунглів вже.
Я схвильований. В захваті. Щасливий. Ми підіймаємося.
Мені вже чхати хто кріт.
Чхати на ящик. Я у вертольоті.
Моя дупа стиснулася отак!
Бо я три дні не ходив у туалет, бро.
Захват затіняє шок.
Ці $5,000 пропали.
Кріт десь тут і наша робота його знайти.
-Будинок! Я бачу будинок! -Це будинок?
О Боже.
Схоже на лігво будь-якого суперзлодія.
Я такий: «Прошу, скажіть, що ми тут житимемо».
Гаразд.
-Ти подивися. -У нас є команда! Команда!
Заходьте сюди!
-Привіт! Як справи, Алексе? -Ви це зробили!
Вітаю в цивілізації.
Я почуваюся, як в «Месниках».
Тут розкішно. Я ніколи в житті так не жив.
Я залізна людина.
-Можеш бути. -Ти Тор.
Залізна людина і Тор тут. У зборі.
Це як фортеця і я бачу басейн посередині.
І я думаю: «Мені треба в той басейн негайно».
Спершу душ.
Ви маєте виснажений вигляд.
Сідайте в коло, моє плем'я.
Розкажіть, як пройшла місія.
Ми виконали місію успішно.
-Команда «Нагорі». -Добре.
Вперед!
Ми прийшли з п'ятьма тисячами.
«Підводна» команда прийшла з...
$2,500.
Може відкриємо підказку?
Так, гадаю пора.
Що сталося з іншою командою? Я бачу присоромлений погляд.
Так, ми програли.
Усіх це так дивує.
Як це ви нічого не принесли?
-Це незнайома місцевість для мене. -Правда?
Я розумію. Я б теж так думав, якби був на їхньому місці.
Ви кроти. Ви всі четверо кротів.
Не знаю, чи це кріт постарався у грі.
Чи в нас була неправильна карта, але виглядає як програшна ситуація.
Я бачу тут тільки один ящик. Що сталося?
Ми не знаємо.
Ми прокинулися і ящика не було в літаку.
То ви думаєте, що хтось з команди взяв ящик
і вчинив якийсь саботаж.
Так. Остаточно.
Ну, у нас є нічний запис того,
як хтось бере ящик.
Чорт.
То ось як це буде?
Я хочу побачити.
Я був впевнений, що кріт вкрав ящик.
Розумієте? Типу Джой.
Де грає кріт у цьому сюжеті?
Якщо це стратегія, то вона до біса хороша.
Ейворі цілком могла вкрасти його.
Осей виглядає підозрілим.
Тихий, стриманий, уже показував тривожні дзвіночки.
-Ви хочете побачити? -Так.
-Подивімося. -Добре.
Подивимося запис.
Хто це?
Не може бути.
Хто це?
Я знаю хто це.
Боже мій.
-Це Вілл. -Це Вілл.
-Що ти робиш? -Вілл взяв його.
Що?
Навіщо?
Він кріт?
Так, хто б подумав? Не я.
Не може бути.
Коли я побачив Вілла, моє серце впало.
Або він гарний брехун, або я дурень.
Ти сумнівався в мені?
Коли-небудь?
Я дивлюся на камеру, бро. Не знаю, що я щойно побачив.
Людина, з якою я шукав червоний ящик, був Вілл.
Якщо він так вчинив зі мною, він підозрюваний номер один.
Що ти робив, Вілле?
Розкажи, що сталося минулої ночі.
Ми витягали речі з літака.
Там був брезент.
Я зняв його і там була причеплена записка.
Я ледве помітив її, то був маленький клаптик.
Там було написано: «Секретна місія. Тільки для твоїх очей».
Якщо вкрадеш один з ящиків, то подвоїш його вартість.
Я міг спробувати з меншим ящиком і в нас було б $5,000.
А якщо вкраду більший — матимемо $10,000.
Якщо йому не вдасться і його хто помітить,
вартість ящика дорівнюватиме нулю.
Вілл виконав завдання
і подвоїв суму в ящику.
Я знав, що можу вірити тобі, чуваче! Я знав, що можу вірити!
Я вірив і бромантика продовжиться.
Гарно зіграно.
Вільяме, молодець.
Загальна сума призу становить $12,500.
Оплески! Ви всі рок-зірки.
Це багато грошей.
Непоганий старт.
Знаєш що, бро? Скидаю шапку.
Я таке поважаю. Поважаю такі дії. Це лідерський вчинок.
Звучить гарно. Але якщо задуматися трохи глибше,
то це: «Добре, але ні. Бо якби тебе зловили, ми б втратили гроші».
Вілл хоче виглядати хорошим хлопцем.
Хоче виглядати, як рятівник.
«Так, дивіться, що я для вас зробив».
«Я додав нам грошей».
Для мене це доказ того, що Вілл кріт.
Вся ця гра про спостереження.
Сьогодні буде перше виключення.
Ви всі пройдете однаковий тест.
Двадцять питань про те, кого ви вважаєте кротом.
Людину, у якої буде найбільше неправильних відповідей,
буде виключено і відправлено додому одразу ж.
Цей тест — мій рятувальний круг.
Для кожного це рятувальний круг, який допоможе лишитися в грі.
Тож цей тест — найважливіша річ у грі.
Це вирішальний час для вашої спостережливості.
Почувайтеся, як вдома.
Насолодіться душем. Побачимося сьогодні на вечері.
Треба знати все про крота.
І це нервує,
тому що ця пригода може закінчитися.
Скоро ми пройдемо тест і в мене спазми в животі.
Я дуже нервуюся.
Я мушу пройти тест.
Ми нарешті в домі.
Для мене це зараз головне.
Я не думаю, що можна покластися на інтуїцію в тесті
на ранній стадії гри.
Якщо націлишся на одну людину,
а це не та людина — вилетиш, як куля.
На мою думку, це більше тест на статистику імовірності,
і це трохи...
Я думаю, це більше як «тобі пощастить».
Я поняття не маю, які там будуть питання
чи що мені треба буде згадати.
Я взагалі шукаю поглядом тих, хто виглядає налякано.
Переважно, хто виглядає спокійно.
Нерви на межі, тривожність на межі,
бо, як ми всі знаємо, сьогодні хтось поїде додому.
Ви всі гарненько причепурилися.
Всі такі красиві.
Присядемо.
Ви дійшли сюди. Ви вижили.
Тепер, дружбу і перемогу в сторону,
сьогодні ви пройдете перший тест
про те, кого ви вважаєте кротом.
Навіть якби я знав все і про кожного,
я досі не уявляю хто кріт.
До мене врешті дійшло. Це реальність.
Я не буду проходити тест, орієнтуючись на якусь одну людину.
У мене проста стратегія.
Ставити на більшість.
Бо хтось зосередиться на одній людині і помилиться.
Тест розпочнеться зараз.
Щасти.
Я нервуюся через тест, бо є шанс, що я поїду додому.
Ця пригода тільки почалася, буде кепсько, якщо я поїду.
Я вважаю, що зараз це лотерея.
Майже неможливо знати хто кріт.
Будь-хто може піти. Ми всі налякані.
Кріт працює непомітно і обережно,
і коли трапляється саботаж,
швидше всього це через вплив крота.
І тому я підозрюю кількох людей.
Інстинктивно, Джой була перша підозрювана на крота.
Я у всьому почуваюся 50/50.
Я не впевнений, що я правий
і не впевнений, що я помилився в людині.
Тому я і хвилююся,
бо я просто не знаю.
Це справді чиста інтуїція.
Мій мозок мчить мільйон кілометрів в годину,
але мені здається, я можу довірити своїй інтуїції.
Одразу, я підозрюю Вілла.
Звісно, він міг би взяти пакунок,
але це дає мені розуміння, що він може перемикатися.
ХТО КРІТ? ТЕСТ ЗАВЕРШЕНО
Гаразд. Настав час для нашого першого виключення.
На столі перед вами у кожного є мобільний пристрій.
Коли я надішлю результати,
ви отримаєте повідомлення і екран засвітиться.
Якщо екран зелений, ви залишаєтеся.
Якщо червоний — вас виключено.
Ваш час у грі закінчився.
На жаль, часу на прощання не буде.
Ми готові?
-Зробімо це. -Готові, як ніколи.
Гаразд, я вводитиму ваші імена у випадковому порядку.
Схоже на: «Схрестимо пальці, що хтось був гірший від мене».
Я виклав усе і відпустив. Тому що я просто не знаю. Не знаю.
Гаразд. Починаємо.
Перший Грег.
Наступна буде Кейсі.
Сенді.
Дякувати Богу.
Джейкоб.
Пранав.
Касі.
Ейворі.
Якщо хтось не хвилюється, що поїде додому
це означає, що він точно знає, що не поїде додому.
І тільки один знає, що не поїде додому. Це кріт.
Самара.
Я не хочу дивитися.
О, дякувати Богу.
Дом.
Тож, лишилося тільки троє.
Вільям.
Джой.
І Осей.
Наступний гравець Джой.
Я дуже нервуюся.
Зараз я впевнена, що Вілл кріт.
Може, я помиляюся.
Може, дуже помиляюся.
І поїду додому.
Переклад субтитрів: Валерія Балаушко