Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tata!
SUPERZVIJEZDA NENEH
Dobro jutro. -Dobro jutro. Nina Sahiere.
Hvala.
Dobro jutro. -Za prijamni.
Dakle, Neneh-Fanta Gnaoré, 12 godina, Limandes pourpres 55,
zgrada C, stubište A, La Courneuve.
Stubište B, drugi kat, vrata C.
Dođi, dušo.
Hajde.
Dobro jutro, djevojke. -Dobro jutro. - Dvije su promjene u zadnjem krugu:
prvo, plešete slobodnim stilom, pa ćete biti na pozornici bez repetitora,
za razliku od dosad; drugo, žiri je sastavljen od našeg nastavnog osoblja,
pa ne dopustite da vas nova lica uznemire.
Je li gđa Marianne Belage u ovom žiriju?
Da, ravnateljica predsjedava zadnjim krugom.
Dobro, idemo u ambulantu. Ponesite zdravstvene kartone i obrasce.
Sve ste navele visinu i težinu mame i tate?
Da. -Da.
Odlično. Za mnom.
Ja sam Julia Dobinier. Imam 12 godina. Plešem u pariškom CRR-u
i idem u osnovnu školu na fleksibilno vrijeme.
Zovem se Olivia, imam 12 godina. Plešem od svoje četvrte.
Zovem se Salomé Laurent. U veljači sam napunila 12.
I idem u osmi razred, preskočila sam razred. Živim u Caenu u Normandiji
i u 16. arondismanu u Parizu. Počela sam plesati s dvije i pol godine.
Dakle, plešem već deset godina. Od lani sudjelujem na natjecanjima
i na natjecanju Nijinsky osvojila sam srebrnu medalju.
Dobro jutro, ja sam Romane L'Archer, 12 godina, živim u osmom arondismanu.
Počela sam plesati s dvije i pol godine i bila na puno natjecanja u Italiji
gdje su moji živjeli do lani. - Dobro jutro, ja sam Iris Clishe.
Idem u osnovnu školu u petom arondismanu.
Ujutro imam školu, a popodne ples,
a vikendom idem na privatne satove k Muriel Hascolovitch.
Odnedavna sudjelujem na natjecanjima. Pobijedila sam na Međunarodnom CND-u.
Dobro jutro. Zovem se Neneh-Fanta Gnaoré. Imam 12 godina.
Mogu li početi plesati?
Možemo li te prvo malo upoznati? -Da, što vas zanima?
Gdje si učila plesati?
Vrlo duga priča. Počela sam u četvrtom razredu,
ali izvannastavne aktivnosti bile su koma, pa sam išla na tečaj u u Coteaux.
Ali u mom kvartu ne vole baš Coteaux, ali tečajevi su im mrak.
Išla sam na hip-hop.
Kako si se pripremala za prijamni?
Pa... Kako da to kažem?
Gledala sam snimke Marianne Belage kao primabalerine
i naučila sve pokrete: La Bayadère, Labuđe jezero...
Dakle, odatle sam naučila sve korake.
To me jako nadahnulo za moj slobodni stil.
Oprosti, možemo li ispočetka?
Može.
Možeš li to učiniti kad počnem? Nisam bila spremna.
Vrlo graciozno! Ne bude li smetnji u ciklusu rasta, ima puno potencijala.
Alexandre? -Da, u potpunosti se slažem.
Dobro. Luna je primljena.
Sljedeća je Neneh-Fanta Gnaoré. - Tu se nema o čemu raspravljati.
Vrlo je nadarena plesačica, ali mislim da nije za ovu školu.
Fizički ideal ne postoji, no u baletnom korpusu trebamo estetsku uniformnost.
Mislim da bi naša škola bila sretna da je ima. -Ne, nisam baš sigurna.
Zašto ne? Imamo malu s Mauricijusa u kadrilama.
Kadrile su zadnje od zadnjih zamjena!
Nikada neće postati solistica. Obučavamo glavne uloge, ne statistice.
I već su joj 23. Neki od vas tad su već dobili glavnu ulogu.
Ima puno izraženiju nijansu crne kože od male s Mauricijusa.
Uzmimo je! Njene su proporcije savršene!
Nije u tome stvar, nego u njenoj relevantnosti unutar skupine.
Zamislite je u baletu za sedam-osam godina. Neće li boja kože smetati?
40 labudova su bijeli. Pepeljuga, Gizela, Bayadère: sve su bijele.
To je naša tradicija.
Naš je posao štititi i prenositi naše vrijednosti.
Je li naš posao da je izaberemo? -Prestani!
Nije nam posao gušiti talente.
Nego? Otvoriti vrata bilo kome?
Ne, samo treba biti razuman i izabrati najbolje.
S crnim somatotipovima, riskiramo da tijelo bukne u adolescenciji.
Bokovi i grudi nisu unutar naših normi.
Sjetite se kako smo morali otpustiti Fatoumatu.
Već smo imali crnce u ansamblu.
Idrissa Bentou,
Jean-Rose Martin,
Baptiste Bhénoussi.
Svi su se oni školovali ovdje.
Zatim su se pridružili ansamblu.
Nikada nisu bili solisti i svi su prerano otišli.
Potpuni gubitak.
I s dečkima nije isto.
Imamo dečke iz Kine, Koreje, cure iz Ukrajine, Finske, Italije.
Dosta smo raznoliki.
Ove godine imamo samo sedam mjesta. Ako uzmemo djevojku poput Neneh,
sprječavamo djevojke poput Victoire ili Morgane da se pridruže trupi.
Njihovi se profili lakše uklapaju. - Imamo već puno takvih.
Oprostite, vaše je mišljenje isključivo savjetodavno.
Vi ravnate Operom, ali ja ravnam baletnom školom.
Nastavno osoblje i ja odlučujemo koga ćemo primiti.
Jasno, ali ova Neneh treba svakako biti primljena u školu.
Stavite je prvu na popis.
Primljena sam!
Ovo je nevjerojatno! Ovo nije normalno!
Marianne, primljena sam! Hvala vam!
Hvala!
Zašto sam smjela na prijamni? Mislila si da neću upasti?
Sve je u redu?
Samo nisam rekla da ne smiješ.
Nisi mi sve rekla. -Rekla sam ti da nema bolje škole.
Ali ne i da je to internat ni da ćeš napustiti školu i plesati osam sati.
Tako je.
Ali misliš li da baletna škola pariške Opere stvara sirotinju i propalice?
Naprotiv. -Slušaj,
ne poznajem nikoga tko je ondje išao. Ne vjerujem im. To je sve.
Želiš da protratim život kao ti?
Ljubomorna si.
Ljubomorna, ljubomorna...
Tata! Tata!
Otvori! -Pusti me da spavam! -Mama me udarila!
Jadna ti.
Uzbuna! Nasilje! -Zašto? Što si učinila? -Ništa!
Ona je! Udarila me jer sam prošla na prijamnom!
Neneh, molim te, pusti me da spavam. Idi u svoju sobu. Molim te.
Hvala.
Tamo ćeš spavati, jesti i tuširati se?
To je internat! -Znam, ali svejedno mi se čini previše.
U redu je, vraćat ću se vikendom.
To nije dovoljno.
I iskreno, možda će te odmah izbaciti iz te škole.
Baš. -To je škola za princeze koju vode princeze. To je sve.
Nisi shvatila. Ples mi je u krvi. - Koješta. -To je jedino važno.
"To je jedino važno."
Ali neću te ići gledati u Operu. U centar za mlade može,
u zoološki, zašto ne?
Ali u Operu... Ti si s ulice. - Neću onamo kročiti nogom.
Ne uklapaš se u Operu, lice ti ondje strši. -Da. -Nećeš doći,
pozvat ću te. -Pozvat ćeš je? - Dat ću ti karte pa ćeš naučiti.
I... Kakav je život otkad te Samuel odbio 46. put?
46 je puno! -Sada mislim samo na ples i prehranu.
Nema više dečki. Na detoksikaciji sam. -Detoksikaciji od odbijanja!
A što se prehrane tiče... - Vidimo iz priloženog! -Baš!
Vidimo pred sobom. -Super primjer.
Dobro si, draga?
Da. -Idemo na kavu? -Počinjem ponovo za pet minuta. -Dobro.
Odlučio si se za Neneh?
Odlučeno je.
Ne razumijem te. -Ples nije posao.
Zašto si je naveo na to? Kako će živjeti?
Profesionalni ples nije posao? - Navedi mi jednu poznatu crnu balerinu.
Ti meni navedi jednu bijelu. - Puno ih je. -Ne znaš nijednu.
Nemaš se razloga brinuti. Bit će joj dobro ondje.
Ujutro škola, popodne ples i navečer instrukcije.
Imaš bolju ideju?
Pristaješ na internat?
Ne smeta ti viđati kćer vikendom? - To je spoj plesa i internata.
Provjerio sam. To je sjajna prilika.
Koliko dugo možeš plesati?
Do 35., 40. Što onda?
Ne brini, snaći će se.
Pogledaj Deschampsa, Zidanea.
Dobro. Moram ići.
Nisi htjela plesati u njenoj dobi? - Išla sam na džudo kao svi.
Ne možeš vjerovati kćeri?
Daj, molim te...
Dobro.
Vidimo se. -Vidimo se.
Nemoj se zanositi. Držimo se popisa.
Neneh?
Čuješ li me? Neneh?
Neneh?
Probaj ovo. Požuri se!
Odgovara ti?
Naša nova kolekcija istaknut će joj nijansu kože.
Od svijetloružičaste do crne, brončane između.
Kakvu nijansu kože?
Ne možemo se odijevati kako želimo? -Gospođa se razumije u to.
Više od mene?
Bijela prekida crnu siluetu, ali danas imamo nova rješenja.
Rješenja? Nemam nikakav problem.
Imamo kupon Operine baletne škole.
Kad raspetljaš kosu, stavi ovaj gel. Jako je dobar.
Stavi ga jako puno sa strane tako da možeš zagladiti sve zalutale dlake.
Stavi ga posvuda pa... -Čuj, u žurbi sam. Kad ćeš završiti?
Prvo ti moram objasniti da poslije znaš sama.
Dakle, zatim ovom četkom... - Da ti ispričam nešto o njemu?
Zapravo, uopće nije ozbiljan.
Ovako, dobro nategneš i staviš gumicu.
I onda uvrneš
i imat ćeš najljepšu punđu na svijetu.
Dobro. Napraviš mi je sad? - Naravno, nema problem.
Prvo ćemo je raspetljati, može?
Dobro, super.
Idemo.
Rekao je curi da dođe! -Ne! -Kunem se! -Vidjela si je? -Kunem se!
Čekao ju je na aerodromu. -Nemoguće.
Hvala.
Zatim stavim kapicu za punđu.
Osim što ti ne primijeti novo donje rublje, još ga skine i baci na pod.
Tiše malo! -Kunem se!
Ja sam Victor Max. Podučavam balet.
Balet je naša tradicija.
To je neosporno, ali naša obuka...
Victor Max 1990-ih je imenovan primabaletanom.
Zamisli, naši roditelji još nisu bili ni rođeni.
Tehnička obuka cjelovita je i zahtjevna.
Ja sam Alexandre Boucher. Također podučavam balet.
Žena pored njega je Jeanne-Marie Mersault.
Njene su snimke na YouTubeu crno-bijele. -Što?
Ne mogu te slušati. To je Marianne Belage.
Ja sam Marianne Belage, ravnateljica.
Tijekom cijele godine ćemo vas ocjenjivati i tko ne bude na razini
morat će otići.
Trebat će vam ustrajnosti, zdravlja i sreće.
Vrlo mi je važan naklon.
To je podsjetnik na naše porijeklo.
Naklon je izraz poštovanja prema profesorima.
Naklon je, prije svega, način kojim nam govorite
da ste ponosni što ste u Operi.
Uspjela si napraviti punđu. -Baš.
Koji je tvoj cilj?
Moj je cilj biti primabalerina.
Kao vi.
Ali to je za budućnost.
Inače želim puno toga naučiti i slušati.
Nisi mi bila omiljena kandidatkinja na prijamnom.
Pa, nisam znala.
Laku noć.
Sve sam obišla i nisam našla Nutellu.
Masnoće, lješnjaci, šećer, palmino ulje...
Plešemo balet, ne igramo ragbi.
Ti to ozbiljno? Stalno jedem Nutellu, a pogledaj me.
Nećeš od grožđica smršavjeti.
Tijelo je takvo prirodno, a ne zbog Nutelle. Ne vjeruj svemu na TV-u.
Sve smo mršave. Inače nas ne bi primili.
Ne možeš reći da si u boljoj formi od nas. Točka.
I pazi što jedeš, tijelo će ti sve to naplatiti.
Produžite pokret do kraja.
Pazite na zdjelicu.
Kada pružate stopalo, prva ide peta
pa nožni prsti.
Ruka!
Ti, Romane, moraš izgubiti 3 kg.
Neću te ispravljati do tada. - Što? To nije u redu.
Dosta!
Idemo na velike skokove.
Bezveze skačete!
Pitate se kako se vratiti. Ne ide to tako.
Skok!
I jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam...
Idemo!
Bez uzdisaja! Ovo nije atletika!
Nikada ne pokazujte koliko je teško.
Nije težak ples, nego jednostavnost.
Idemo, idemo...
Tako, zajedno...
Zabušavaš!
Stani, završili smo.
U svlačionice! Ne mogu se boriti protiv lijenosti. Izlazite!
Iskreno, sviđa mi se kako nas gnjaviš.
I super su ti uvrede, kao pravi Amerikanac.
Nauči pravila i poštuj profesore.
Opako te poštujem.
Znam tko si. -Bez tikanja.
Nismo prijatelji. Za kaznu, deset sklekova. -Ozbiljno?
Kao u vojsci?
Ovo ti je prva kazna. Želiš još?
U redu, učinit ću to.
Idemo.
Idemo, brže.
Godina dana sklekova i bit ćeš u formi. Tako barem neće sve biti uzalud.
Prestrog je. -I ne objašnjava. - Nikada neću napredovati.
Čula si kako je razgovarao sa mnom? Dođe mi da se rasplačem.
Cure?
Naljutile ste ga jer ne radite.
Prekinuo je sat. Glavu gore! Nemojte sada odustati!
Shvaćate? Plesao je s Nurejevom! Pokažite poštovanje.
A ti, Luna, daj sve od sebe.
To ja radim.
Što si ti umišljaš?
Ne drži nam prodike.
To govorim radi vas. Grupa smo. Živimo i umiremo zajedno.
To je sve. Nemoj me pogrešno shvatiti.
I još jednom.
Odlično.
Relevé. Ravnoteža.
Peta pozicija.
Ukopaj se u pod, glavom prema nebu.
I još jednom. Demi plié.
Počet ćemo s pripremama za školsku priredbu.
To je vrlo važan trenutak.
Djevojke koje odaberemo bit će izlog ove ustanove.
Zato ćemo odabrati najbolje.
Dvoumimo se još uvijek između Snjeguljice i Pepeljuge.
Trebam vrlo vjerodostojnu plesačicu za tu ulogu.
Predajte mi testove.
Pas de valse desno, pas de valse lijevo.
Assemblé soutenu desno.
Pripremite petu poziciju. Dégagé, drugu.
Dvije piruete.
Završi četvrtom.
Tko će prvi? -Ja!
To ti je petica?
Ne, ispočetka. Loše si počela.
Ispočetka. Pripremi peticu.
Nisi usredotočena.
Ispočetka. Korak unatrag.
Usredotoči se, tako.
Još jednom.
Mora teći, a ne "Bum, sljedeća pozicija!" Nježno, pas de valse!
Još jednom. -Ispočetka?
Idem ispočetka? -Da.
Poradi na en dehorsu.
Ako se pokolebaš, moraš krenuti ispočetka.
Pogled.
Jedan, dva... Dva... Još jedan okret!
Tako. Okret, okret!
Okret! Ponovi piruete. Idemo.
Okret, okret!
Želim dvije piruete. Možeš li to izvesti?
Dobro, ne možeš.
Idi tamo. Romane?
Tako.
Jedan, dva... Tako. Hvala, Romane.
Vrlo dobro, tečno, harmonično.
Okret...
Vrlo precizno. Petice su joj savršene. -Da.
Olympe, na redu si.
Odlično! -Super su mi njeni skokovi!
Bravo.
Ti si, Luna.
Gornji dio tijela joj je odličan.
Nemoj se smijati!
Svatko može pasti.
Oprosti, Luna. Nisi se ozlijedila?
Nisam. -Sigurno?
Dobro sam.
Pazite da se ne ozlijedite.
Dobro plešeš, ali Snjeguljica ne može biti crna.
Na štriku se suši sosić... - Ne sosić... Ne šošić...
Na štriku se šuši šosić... - Na štriku se suši šosić.
Izvoli. -Hvala. -Šosić! -Na štriku se suši šosić. Na štriku se šuši šosić...
Nisi uspjela. -Nisi. -Na štriku se suši šosić...
Na štriku se suši sosić...
Zašto njima krumpiriće, a meni ne?
Htjela si na balet u Operu. Nisi zadovoljna?
Od sada si na strogoj dijeti. To ti je tako.
Ali mama... -Ništa mama... Čekaj.
Donijela sam ti pileće komadiće za bjelančevine, a za vlakna salatu.
Ukusnu salatu. -Moram priznati, bjelančevine su dobre za ples.
Posebno u pilećim komadićima.
Jedi, dušo.
Ostavila sam vam sladoled u zamrzivaču, dobro?
Dobro. -I za mene? -Da, zašto?
Krumpiriće ne smijem, sladoled smijem. Sigurno su ti točno rekli?
Ako ne želiš sladoled, ja ću ga pojesti. -Ne, samo pitam.
Našla sam vrhunski krumpirić. -I ja.
Pogledaj ovo. -Nije za tebe!
Jeb'o te, prepao si me!
Kako to razgovaraš sa mnom? - Samo si me prepao. -To nije razlog.
Zašto si budna tako kasno?
Mi sportaši znamo ogladnjeti. - I oni koji vole jesti.
Naravno, ipak rastem.
Ionako mi ne treba više. Želiš? -Želim.
Hvala.
Tata?
Što je?
Znaš da subotom moram pohađati satove gđe Henri?
U Bonaparteovoj, u Parizu.
Sve moje kolegice idu onamo.
Moramo ići da održimo svoju razinu.
Ja jedina ne idem.
Jedina? Ne vjerujem ti.
Pa, ne vjeruj, ali gotovo sam jedina.
Stvarno trebaš privatne satove?
Već si dovoljno iscrpljena. I privatni su satovi za luzere.
Kakva glupost! Privatni satovi nisu za luzere.
Samo, ako ih ne uzmem, u ponedjeljak sam zahrđala, škripim, ne mogu plesati.
Gotovo su obvezni. -Vrati se u petak.
U subotu trebam uzeti auto, odvesti te u Pariz, naći gdje ću te čekati
i odvesti se kući. Tvoji su satovi gnjavaža.
Da, previše je komplicirano.
Koliko ta stara luđakinja naplaćuje?
Pa, kao prvo, nije stara.
Nije luda.
Bila je primabalerina.
I sat je 100 eura. -Kakva mustra!
Nema veze.
Dobro, kćeri.
Idemo spavati.
Zašto u Operi imamo satove pjevanja?
Radi kontrole daha?
Da. I zašto još?
Da poradimo na ritmu. -Da. I zašto još?
Radi masaže unutrašnjosti tijela, da se naučimo brinuti o sebi.
Da, ali ne samo zato.
Glas je najosobniji instrument.
Pjevanje nas tjera da se prepustimo i dopustimo emocijama da nas ponesu.
Zato je pjevanje bitno.
Život nije samo ples.
Idemo!
Ne, dosta!
Sad rukama!
Idemo!
Ne, dosadno mi je!
Prepustite se! Još! Još!
Oči, oči... Živahno!
Podigni ruke.
Pazi na veličinu grudi. Prešla si koji centimetar, ali dobro je.
Ovo je savršeno.
Bedra su ti granična, 43 centimetra.
Možete li ponovno izmjeriti? -Ako želiš.
Još uvijek 43. -Ne možete ga zategnuti?
Moj metar ne laže. Samo si dobila koji centimetar u bedrima.
Zasad je sve u redu. - To su samo mišići.
Problem je što tvoji mišići rastu u obujmu, a ne po dužini.
Što mogu učiniti? -Tako si građena.
Možeš ići.
Što radiš? Zakasnit ćeš.
Moram protegnuti kukove. -Tko to kaže?
Svi. -Ali tko su ti svi?
Boucher. -A Boucher!
Požuri, zakasnit ćeš.
Tako, potkoljenice.
Uvuci potkoljenice. Tako.
Opusti se, osjetim tvoju napetost.
Tako, kontroliraj.
Dobro.
Dobro je, Julia. Diši.
Sad ti, Luna.
Iris.
Diši, inače ćeš iščašiti gležanj.
Dobro je, Romane.
Olympe, ne okreći se. Gledaj ravno.
Ovdje ćemo stati.
I ja sam bila dobra?
Posudiš mi periku samo da probam?
Žao mi je, ne dolazi u obzir.
Daj.
Zašto joj ne daš?
Ne razumijem. -Nema se što razumjeti. Ne znači ne.
To je kao da te ja tražim da mi posudiš gaćice.
Ne budi uštogljena. -Nisam uštogljena.
Dosta!
Dosta! Što to radite?
Prestanite!
Dosta!
Vrati mi to!
-Prestanite! Jeste li vi normalne? Prestanite!
Nećeš ništa reći?
Što se dogodi u svlačionici ostaje u svlačionici.
Ako nastaviš stvarati probleme,
nećeš još dugo biti ovdje.
Sad možeš ići.
Piše na Wikipediji da ste odrasli u Gennevilliersu,
među sirotinjom, kao ja.
Obje smo iz predgrađa.
Ali na vama se to nimalo ne vidi.
Sad možeš ići.
Jedan, dva, tri...
Četiri, pet, šest, sedam...
Plié, détourné lijevo...
Desno...
I još jednom.
Hajde.
Podigni više.
Dva, tri, četiri... Podigni.
Podigni. Jedan, dva, tri, četiri... Ne miči ramenima. Uvuci trbuh.
Dva, tri, četiri... Cloché. Pet, šest...
Peta pozicija.
Progresivno... Lijepo, lijepo...
Da! Sad en croix. Prekriženo iza, kako sam rekla.
Sedam...
Doviđenja, Neneh. -Doviđenja.
Hvala, tata.
Stigneš odspavati, dušo.
Hajde, spavaj.
Dobro. Jesi li i gore?
Dobro, dosta, dobro je.
Hvala, zlato.
Tvoje grudi!
Što s njima?
Nadam se da nikad neću imati tolike dinje.
Dinje? Hvala!
I ta bedra!
Stvarno nisam genetski obdarena.
U svakom slučaju, nisi ti kriva, nego Afrika.
Radije bi bila bjelkinja?
Pa, kad bih mogla...
Kako bilo, nisi zbog mojih grudi dobila ukor.
O čemu ti?
Primila sam preporučenu poštu.
Nemoj, već sam dovoljno istraumatizirana.
Oprosti što želim razumjeti.
Ali nema se što razumjeti. Pukla sam, događa se, sad mi je bolje.
I to je bilo u ponedjeljak, a danas je subota.
I ti bi trebala malo puknuti. -Molim?
Ništa.
"Superjunakinje trebaju super opremu. Voli te tata."
Često dolaziš ovdje?
Za posebne prigode.
Ako pristaješ, htio bih da te intervjuira
moja prijateljica novinarka Emmanuelle Braque.
Tebi je to prilika da predstaviš svoj rad, a njoj da napiše članak o tebi.
Nije potrebno.
Na našojweb -stranici objašnjena je naša pedagogija, a članak o meni...
Sve u vezi sa mnom već je na internetu, čak i moje snimke iz kadrile. Čemu?
Dobro znaš zašto pitam. -Ne znam.
Poznajemo te, ali ne baš.
Zato želim članak o tebi.
Zašto ne pokazati da je Opera napokon ispred svoga vremena?
Marianne, vrijeme je da staneš iza svog uspjeha.
Poznajem tu novinarku. Neće te razočarati.
Odradi taj intervju.
Izvest ćemo adage na šipci.
Uz développé, veliki rond de jambe u zraku, développé naprijed, desnom nogom
pa drugi développé, raccourci plié, drugi veliki rond de jambe
i unatrag, dobro?
Idemo!
Za développé zamislite odredište vrha svog nožnog prsta.
Prije izvođenja pokreta,
zamislite pokret, vizualizirajte ga.
Naviknite se imati njegovu sliku u glavi.
Ako previše zateže i boli, Luna, smanji amplitudu pokreta.
Imat ćete kad patiti u životu.
Rastite.
Nastavite.
Dobra amplituda.
Julia... Dobro, Romane.
Vrati se.
Dobro.
Hvala. Ti se okreni.
Lijevu nogu van.
U moju ruku, tako.
S vašom nogom trebao bih sve moći.
Otvaranje lijevo, kuk...
En dehors.
En dehors vam, više od gipkosti, omogućuje da idete visoko.
Doista je stvar u građi.
Hvala, Neneh. -Nema na čemu, zadovoljstvo mi je.
Luna, u krevetu bi se trebala rastezati kao mačka.
Djeluje, kunem se. -Neneh.
Dobro, shvatila sam, natrag na posao.
Odvratno.
Možeš sad.
Ne možeš tako. -Dobro si, Luna?
Neneh ima nasilnu crtu.
I prije se tako ponašala.
Ima problema s našim pravilima i kulturom.
Nikada nije učinila ništa slično.
Ne može uzimati pravdu u svoje ruke. -Tako je.
Možda je tako rješavala probleme u bivšoj školi.
To se događa kad su učitelji preopterećeni i slabo obučeni.
Ali ovdje je to nedopustivo. - Šesti je razred prošla s odličnim,
bez problema s... -Oprostite, ali nije ovdje naučila te manire.
Što insinuirate? Da je nismo dobro odgojili?
Suočimo se s činjenicama: Neneh se teško prilagođava našoj ustanovi.
Što ti misliš, Neneh?
Ja...
Ne znam, meni je ovdje dobro.
Imaš jako malo prijateljica.
Samo malo, gospođo.
Ovdje je jaka konkurencija. Teško je naći prijatelje.
Gore nego na nogometnom treningu.
Tisuće djevojčica željele bi biti na njenom mjestu, ako je tako teško...
Kako možemo pomoći?
Mogli biste početi razmatrati klasične škole.
Za sljedeću godinu.
Čini se da ste zadovoljni njenom bivšom školom.
Možda je to rješenje.
Ne, molim vas, ne želim otići. Želim ostati ovdje.
Ne želim upotrijebiti riječ "žrtva",
ali onda je svjesna da ne idemo na odmor kao druge obitelji.
Ako izvodi gluposti, to ćemo ispraviti. Imate našu podršku.
Neneh mora shvatiti što njen dar podrazumijeva.
Vjerujte nam. -Upravo tako.
Sljedeći tjedan imamo sjednicu.
Odlučit ćemo o kazni.
Bude li pravedna, nema problema. Podržat ćemo vas.
Ne sumnjate u naša načela? -Ne. -Ne. Nimalo.
Njeno ponašanje jako ovisi o povjerenju koje nam ukazujete.
Što te spopalo?
Tako smo te odgojili?
Odgovori! Tako smo te odgojili?
Ne. -Hvala Bogu, neće nas tužiti.
Znala sam da ta škola nije za nas. - Rasista ima posvuda. Ne možeš tako.
Sve ćeš uprskati.
Ionako ti je bilo dosta toga.
Promet, privatni satovi... - Što? Prestani sve miješati!
Ne smijemo se više žaliti?
Presretan sam što si u ovoj školi.
Naučit ćeš se kontrolirati? Mogu li ti vjerovati?
Da.
Želim pravu kaznu. -Ne pošaljemo li snažnu poruku, amateri smo.
I ne uklapa se. Sumnjam da ima prijatelja.
Oduvijek sam znala da to neće ići.
Ali sjajna je učenica!
Da, neke su cure ljubomorne. Ništa novo.
Uspoređuju se jedne s drugima. Znamo da je to neprekidno natjecanje.
Plesači ne moraju sklapati prijateljstva s kolegama iz razreda.
Ona je arogantna i misli da je bolja od ostalih.
Mislim da je naš posao voditi je.
U studiju je već ozbiljna, motivirana, strastvena.
Ne bježi od poteškoća.
Dobro napreduje. -Da. Mjere su joj bolje. Trudi se.
Naravno da se trudi. Radoholičarka je.
Fizikalna terapija djeluje. Bedra su joj sve bolja, mišići se izdužuju.
Nju košta više nego ostale.
Neće se isplatiti.
Što ti znaš?
Možemo li razgovarati o Luni?
I ona se ponijela odvratno. -U redu je, upozorili smo roditelje. Tema je Neneh.
Marianne,
ti joj možeš pomoći.
Gleda te kao Boga.
Ovdje smo da pomognemo svima njima.
Nije na našoj školi da je pokuša razumjeti. -Našoj školi?
Dosta s tim! Škola nije ničija.
Trebali bismo je izbaciti, i to odmah. -Ti se ljutiš na život.
Dobro, dobit će opomenu, kao i Luna.
Uz drugu opomenu koju je dobila, male su joj šanse da ostane ovdje.
Cilj ti je izbaciti je?
Mislio sam da želiš obučiti budući ansambl.
Ispala mi je leća. Vraćam se odmah.
Da?
Dobro si? -Ne, odvedi me okulistu, leća mi se zaglavila.
Ovdje, ovdje.
Otvorite oči.
Pogledajte gore.
Pa lijevo...
I desno.
Odlično.
Napisat ću vam recept i možete odmah otići.
Život ste posvetili plesu.
To je zvanje, čak i poziv.
Je li moguće biti toliko predan i imati privatni život?
Imam privatni život.
Ali je privatan.
Odgovara li vam? -Da, dovoljno.
Imate li djece? -Ne.
Mislite li da bi ova škola mogla biti dostupna svoj djeci,
bez obzira na njihovo društveno podrijetlo?
Znam da je provedeno istraživanje o prezimenima mojih učenika
i da je zaključeno da nitko nije iz siromašne sredine.
Mislim da je to prebrzo zaključeno. Po zahtjevima za stipendiju koje primam
vidim da ima obitelji u nesigurnom položaju.
Da... Provjerila sam brojke.
I 85 % učenika ima dobrostojećeg oca, a 1% oca radnika.
Dakle, postoji prevelika zastupljenost bogatih i obitelji intelektualaca.
Nije u tome stvar.
Trebamo roditelje koji dijele naše vrijednosti, koji nas podržavaju.
Liječnike ili blagajnice, svejedno. Samo želimo njihovu podršku.
Što je s kulturnom raznolikošću?
Možemo i bolje.
Vaše vas podrijetlo nije namijenilo za balet.
A ipak ste postali primabalerina i sad imate značajan utjecaj u Operi.
Na što ciljate?
Uspjeli ste
prilagoditi svoj sjevernoafrički stas baletu
u vrijeme kad je društvo bilo manje tolerantno i manje otvoreno.
Rano ste promijenili ime.
Myriam Bel Hadj postala je Marianne Belage.
Kako doživljavate tu dvojnost
između onoga što ste bili
i verzije sebe na pozornici?
Ovdje ćemo stati. Hvala, doviđenja.
Bila jednom jedna primabalerina: od Myriam Bel Hadj do Marianne Belage.
Ovo je super!
Nikad to nisi spomenula. -Moja žena bila je iz Oujde, na alžirskoj granici.
Sastajemo se ovdje da odaberemo predstave.
Za djecu.
Trebala si nam reći.
Sad je objavljeno, pa idemo dalje. - Ovo otkriće ne sluti na dobro.
Marianne ili Myriam, pa što? Svi mi radimo kompromise.
Mislila sam Snjeguljicu za djecu.
Orašara? -Ne Orašara!
Što imamo u trećem činu? Kineze, žute, koji izvode akrobacije,
pa potpuno blijede Ruse i na kraju Arape koji jedu kus-kus.
Što onda? -Sviđa mi se La Sylphide.
Moramo objasniti stvarnost uloge.
Kakva je to stvarnost? - Pokorna, objektivizirana žena.
Ne, to je hinjena pokornost.
U dubini duše, ona nije pokorna.
Bit će Snjeguljica.
Ispričavam se, kasnim.
Za sljedeću priredbu trebamo dodijeliti jednu glavnu ulogu,
četiri sporedne uloge i dvije zamjene.
Neneh, još uvijek oklijevamo oko tvoje uloge,
ali jasno ti je da za ovu predstavu možeš biti samo zamjena.
To je stvarno nepravedno.
Smiri se.
Smirena sam, samo najbolja sam plesačica ovdje. To svi znaju.
I da zaslužujem ulogu. Čak i ulogu Snjeguljice.
Čekaj. Ovo je pogrešan stav. Plesačica mora upravljati frustracijom.
Kakva frustracija? To je jednostavno nepravedno!
Napusti studio.
Ne dok ne dobijem ulogu.
Izađi. -Neću.
Izlazi odavde! -Želim biti Snjeguljica!
Ne diraj me! -Izlazi. - Ne diraj me! -Izlazi!
Neću, neću... -Izlazi odavde! -Ne diraj me!
Teška si krkanka, Bel Hadj! To je zakonom zabranjeno!
Što ćeš raditi do sastanka disciplinskog odbora?
Ne znam.
Neneh?
Jedi, dušo.
Neneh, dođi plesati! - Prestani se duriti! -Dođi!
Dođi!
Ispričavam se.
Dobar dan. -Dobar dan.
Dakle, Neneh je bila vrlo nepristojna kad je čula da će biti zamjena
u predstavi za kraj godine.
Nažalost, moram dodati i da je napala kolegicu iz razreda.
Priznajem da sam i ja napravila veliku grešku.
Trebala sam se jače oduprijeti prijmu Neneh u školu.
Sveučilišta...
Najuglednije ustanove, najmoćnije tvrtke...
Moraju promicati raznolikost.
Ali to nije zadatak Opere.
Mi nismo New York City Ballet.
Mi smo jamci tradicije bjelačkog baleta.
Drago mi je što si to rekla.
Marianne, saslušali smo te, ali odbor ne može zanemariti
ono što si učinila Neneh.
Udarac, šamar... Nazovi to kako hoćeš. -Ne.
Disciplinski odbor mora donijeti odluku o kazni Neneh-Fanta Gnaoré.
Što se mene tiče, kad sam bila učenica, mnogi su profesori šamarali učenike
i nitko nije umro. -Srećom, druga su vremena. -Razmotrimo izbacivanje.
Mislim da je to najbolje rješenje.
Izvoli, Neneh. Slušamo.
Žao mi je što sam se nedolično ponašala.
Otada imam gorući čvor u trbuhu.
Tako me sram zbog mojih roditelja.
To je sasvim prirodno.
Siguran sam da je razmislila o tome uz pomoć roditelja.
Neneh treba ostati u školi.
Ne slažem se.
Nismo ni raspravljali.
Čega se bojiš?
Recidivizma.
Govoriš o ovoj jadnoj maloj kao da je zločinka.
Štoviše, trebali bismo sami sebe preispitati.
Preispitati? Ovo je Opera, a ne Montessori. -Kraj rasprave.
Neneh treba ostati s nama.
A ti, Marianne, trebala bi se udaljiti.
Uzmi koji dan odmora. - Tjerate me? -Nisam to rekao,
ali mislim da ti je potreban odmor.
Dobro, sastanak je gotov. Hvala svima. -Hvala. Idemo.
Onda? Je li ta ženska kuja ili nije?
Ja mislim da jest. -I ja.
Polako, u bolnici je. Ukažite poštovanje.
Glumi da nije Arapkinja. Srami se svojih korijena.
To znači da ne poštuje svoje roditelje.
Zašto je onda poštovati?
Dvostruka je kuja. -Zlobna si. -Zamisli da je nas sram što smo crnkinje.
Nije isto. Mi nemamo izbora, vidi se da smo crne.
I zašto je kritizirate? Iskreno, i ja bih to učinila.
U šoku sam. Poslušaj se!
Ti sebe poslušaj! Ne znaš kako je biti crn izvan predgrađa.
Nemate pojma koliko je to teško!
Stani, stani.
Zafrkavate me? Tri tjedna vježbamo. Moram li vas držati za ručice?
Niste se unijele.
Idemo na drugu vježbu.
Veliki skokovi i jetéi, ali s développéom.
Mogu to normalno izvesti.
Oprostite.
Tako ti i treba.
Ples je individualna vježba izvođena u grupi.
Ili si dio grupe ili nisi.
Sjedni i gledaj, dobro će ti doći.
Ostani tamo cijeli tjedan. Treba mi odmor.
Počnimo. Nadam se da me ovaj put nećete prekidati.
Tombé, glissade, pas de bourré, veliki jeté développé,
piqué, arabesque ouverte, četvrti fouetté i petite course.
Želim naglasak glavom.
Napravite passé fouetté i naglasak glavom i rukama.
Ništa ramenima. Sva je težina na nozi.
Idemo.
Pazite kod slijetanja, prvo petom, nema tročetvrtinske pozicije, tako!
"Znam da nisam gdje pripadam,
da zauzimam tuđe mjesto.
Oprostite na smetnji.
Nemojte reći mojoj mami da sam otišla. Zabrinut će se bez razloga.
Već je dovoljno brinem.
Sad kad me nema, nadam se da će se gđica Belage ili Bel Hadj,
koja je izvrsna profesorica,
moći vratiti na posao."
Ne znam što da vam kažem...
Što da vam kažem?
Neneh i ja uvijek smo se dobro slagale.
Ako sam bila zlobna prema njoj,
žao mi je.
Dobra večer. -Trebam vašu osobnu. Moram ovo prenijeti socijalnoj službi.
Vi radite svoj posao, ja ću svoj.
Izvolite.
Ustani. Idemo.
Brže.
Ulazi u auto.
Dosta mi je moje boje kože. Zašto ne mogu biti bijela kao svi?
Nije ti dosta tvoje boje kože.
Samo ti je dosta rasizma u Francuskoj. -Želim biti bijela kao svi.
Želim odustati od plesa i Opere. - U ponedjeljak ideš na nastavu.
Rekla sam da neću. Moje mišljenje ne vrijedi?
Odrasli ne mogu odlučivati o mom životu. -Ulazi.
Želim se vratiti svom starom životu!
Profesori su nam rekli da pripadaš toj školi.
Ako sumnjaš, nikad nećeš uspjeti.
Nije mi do toga, tata.
U patnji budi hrabra.
Budi hrabra, kćeri.
Kunem se, ne želim više.
Vratimo se na... Cure!
Hvala.
"Miš jede mačku."
Imamo radnju, aktiv.
Miš je taj koji jede veliku zvijer. Sad da čujem obrnuto... Još uvijek...
Da?
Neneh, zove te ravnatelj.
Neću moći.
Preteško mi je.
Bila sam kao ti.
Kad sam krenula u baletnu školu u tvojim godinama,
nije mi se svidjela atmosfera.
Nisam znala razgovarati kao oni, nisam poznavala pravila.
I osjećala sam se drukčije.
Patila sam.
Ali imala sam tijelo stvoreno za ples.
Pa sam plesala kao ratnica i nisam uživala.
Onda mi je jednog dana Claude Bessy, moja profesorica, rekla:
"Odabrala sam te zbog tvojih slabosti".
I tada mi je ples postao...
Poput disanja.
Spremna sam. -Idemo, kćeri.
MEDIATRANSLATIONS