МАНІЯК: ЯПОНСЬКІ ІСТОРІЇ ЖАХІВ ДЗЮНДЗІ ІТО
ЧОТИРИ СТІНИ В ЧОТИРЬОХ СТІНАХ
Годі вже, Соїті!
Чорт забирай! Я більше не можу.
Тату! Зроби щось із Соіті!
Що? Він щось накоїв?
Він заважає мені вчитися.
Хоч у мене скоро тест.
-Соїті? -Що?
Стривай, хіба ти щойно не…
Хай там як, більше не гасай по горищу.
Ти про що?
Не клей дурня!
Ти знаєш, що був на горищі!
Ні, не був!
Не треба хибних звинувачень!
Так, Коїті. Соїті весь час був тут.
Ти, певно, жартуєш.
Це правда. Не звинувачуй в усьому молодшого брата.
Дивина.
Вниз, вниз. Оцінки повзуть вниз.
Падає, падає. Успішність падає.
На самісіньке дно.
Зароби за тест нуль балів, хай вчитель тебе насварить.
А тоді почни рюмсати, бо тебе насварили.
Соїті просто нестерпний.
Гей! Соїті! Я тебе відлупцюю!
Повернися!
Краще припини ці вибрики!
Стій, Соїті! Ти за це заплатиш!
Стій, кажу!
Що? Чому ти це зробиш?
Я дуже хочу в туалет, тому й біг.
Брехун! Ти навмисно заважав мені вчитися!
Правду кажу!
Ні! Я зараз опісяюсь! Допоможіть!
Він справді обмочився!
Не віриться, що ти винуватиш мене.
Усі знають, що мене не було на горищі!
Тату, зроби щось із капостями Соїті.
Мій старший брат став невротиком.
Що ти сказав?
А якщо ні, може, це полтергейст?
Полтергейст?
Атож. Галасує, коли нікого немає.
Хіба не так роблять невгамовні духи?
Останнім часом у будинку незвичайно холодно,
і я постійно чую якийсь гуркіт.
Не будь дурнем. Звісно, зараз холодно, бо зима.
А гуркіт? Це просто дурня.
Глузуєш із полтергейстів, Коїті?
Ти й гадки не маєш, що буває, якщо глузувати з привидів!
Тобі це геть невтямки!
Гуркіт, хай йому грець. Це просто Соїті бешкетує.
Це був полтергейст?
Секунду.
Соїті, що ти робиш у шафі?
Коїті, я можу зробити вигляд, ніби це витівки полтергейста.
Бачиш?
То це все ти.
Так само й галас на горищі.
Ні, то було насправді. Я лише допомагав.
Годі цих дурощів, сучий сину!
Доброго ранку! Сподіваюся, у вас усе добре…
Тату, зроби щось із Соїті!
Легше сказати, ніж зробити.
Він геть відбився від рук.
Що? Тоді я з'їжджаю!
Ні, чекай, Коїті!
У мене є ідея.
Я попрошу знайомого теслю зробити звукоізоляцію у твоїй кімнаті.
Що скажеш?
Може й так.
Я вдома.
-Це ти, Коїті? -Тесля вже прийшов?
Саме так.
Твій батько одразу його покликав.
Справді?
Пане Таґайсу, я заварила чай. Будь ласка, зробіть перерву.
Гей!
Привітик!
Які люди!
Пане Таґайсу, дякую, що прийшли.
Отже, це ваш старший син.
Залиште це мені.
За допомогою новітніх технологій я зроблю кімнату звуконепроникною.
Новітніх технологій?
Саме так.
Зроблю конструкцію з чотирьох стін для блокування шуму.
Чотирьох стін? Я вражений.
Я обрав число чотири не просто так.
Японською «чотири» вимовляється як «смерть».
Дві чи три стіни не підійдуть.
Лише коли стін чотири, це звучатиме як смерть.
Справді.
Помри, помри!
-Годі, Соїті! -Помри!
Не заважай!
Пробачте, пане Таґайсу. Він геть відбився від рук.
Зовсім ні. У нього є певні навички.
І він добре забиває цвяхи.
А ти, юначе, справді щось особливе, еге ж?
Обожнюю забивати цвяхи.
Це ж чудово! Може, візьму тебе у помічники?
Ясно. Можливо, я надто напосівся на Обату.
Завтра подзвоню і вибачуся.
Соїті мене сьогодні здивував.
Увесь день допомагав теслі.
Тесля сказав, що він молодець.
Дотепер його ще ніхто не хвалив.
А тесля дуже хвалив. Сказав, що він чудово забиває цвяхи.
Он як? То Соїті ще не зовсім безнадійний.
Так, але…
Той Таґайсу…
був якийсь дивний.
Ходімо подивимося, як іде будівництво.
-Любий, уже пізно. Може, завтра глянеш? -Справді?
Що? Моє вікно забите наглухо.
Коїті, ти сьогодні рано.
-Добридень. -Привіт, юний господарю.
Вітаю вдома.
Пане Таґайсу, а що з моїм вікном?
Із твоїм вікном?
Звук проходить крізь вікна, тому довелося його прикрити.
Тепер у тій кімнаті ідеальна звукоізоляція.
Я закінчив роботу, тому, з вашого дозволу, піду.
Уже закінчили?
Атож.
Що ж, до побачення.
Мамо, яка зараз моя кімната?
Власне, я ще її не бачила.
За дверима ще одні двері.
Двоє дверей?
За другими дверима нові двері!
Що відбувається?
Тільки не кажи, що за третіми дверима знову двері.
Так і знав! І що далі, то менші двері.
Лишенько. Не знаю, що робити, якщо й за цими дверима будуть двері.
Ти зі своїм зростом можеш не пройти.
Розслабся. Дверей лише четверо.
Та все одно тут дуже тісно.
Стіл займає майже всю кімнату.
Якщо намалювати схему,
виглядатиме так.
Через чотири стіни кімната стала меншою.
Але натомість тут чудова звукоізоляція.
Ти не проти, що тут так тісно?
Ну, я не проти, якщо зможу вчитися у тиші.
Тут так тихо, що аж у вухах дзвенить.
Що це, в біса, таке? Сезон цикад ще не почався!
Це голос Соїті!
Чорт забирай!
Між дверима достатньо місця, щоб людина помістилася.
Саме так! Соїті прослизнув між дверима.
Схема має такий вигляд.
Чорт забирай! Він проліз із горища!
Це тут.
Коіті, мабуть, панікує через дивні звуки.
Він так тішився, навчаючись у крихітній кімнаті.
Цілковитий йолоп!
Що ж, зробимо ще один підхід.
Один, два…
Припини!
Я піймав тебе на гарячому! Забирайся звідси!
Піймай мене, якщо зможеш!
Чекай! Ти від мене не втечеш!
Тут теж є вхід?
Повернися!
Ліфт їде вниз.
Неймовірно!
Ай!
Соїті!
Малий нахаба!
Стій!
Соїті!
Чорт забирай!
А це що?
Це відділ багна!
Ні. Бігаючи за ним, я гратиму за його правилами.
Отакої. Що з тобою сталося?
Що? Просто йду вчитися.
Я задихаюся.
МАНІЯК
ЛІГВО ПІСОЧНОГО ЧОЛОВІКА
Юдзі.
Юдзі!
Що з тобою? Ти змарнів.
Я не спав три доби.
Три доби? Знову пишеш роман?
Річ не в цьому.
Марі. Ти єдина, з ким я можу про це говорити.
Допоможи мені.
Юдзі, що відбувається?
Я знаю, ти мені повіриш.
Правда в тому, що моє альтер его, що живе у моїх снах,
хоче проникнути у реальний світ.
Він прокидається, щойно я засинаю.
Намагається втягнути мене у сон, щоб замінити мене у реальному світі.
Ці спроби почалися три дні тому.
Саме тому я не міг спати. Якщо засну, він прокинеться.
Зачекай. Це, мабуть, одне з твоїх марень.
Це не марення!
Але ти щойно сказав, що в тебе у снах є альтер его.
Це твій улюблений жанр.
Ти маєш мені повірити. Це не брехня і не марення!
Юдзі, може, звернися до лікаря?
До лікаря?
Авжеж. Лікар! Ось хто точно має мені допомогти.
Дякую, Марі.
Юдзі!
Юдзі, чекай! Не йди!
Я пожартувала.
Юдзі!
Я знаю, Марі.
Я чесно не знаю, про що ти кажеш.
Що ти хочеш, щоб я зробила?
Наглядай за мною, щоб я не заснув.
Юдзі.
Привіт. Заходь.
Я заварю кави.
Я сама.
Тоді завари лише собі. Я вже забагато випив.
Дякую, Марі.
То що він робить зараз?
Спить. Але я не можу ще довше не спати.
Марі, обмотай мої руки й ноги скотчем.
Нащо?
Щоб не дати йому вибратися.
Швидше.
Так добре?
Так. Але не певен, що це спрацює.
Не хвилюйся. Тепер я поруч.
Юдзі! Прокинься! Юдзі!
Марі! Допоможи!
Швидше!
Що це було?
Ти зняла скотч?
Юдзі, що це щойно було?
Моє альтер его зі світу сновидінь. Це моє тіло навиворіт.
Це божевілля. Цього не може бути!
Але є! Ти сама бачила!
Але…
Досі він жив у снах усередині мене.
Але дізнався про зовнішній світ.
Людське тіло не порожнє.
Якщо вивернути його, відкриються органи.
У мене є єдине пояснення.
Я був порожнім усередині від народження,
чи принаймні відтоді, як втратив сім'ю.
Припини!
У дитинстві я хотів літати, як птах.
Багато що перепробував. Наприклад, чіпляв крила на руки.
Але так і не зміг злетіти,
тож вирішив спробувати хоча б уві сні.
Навіть тоді я насміхався із себе уві сні, кажучи:
«Ти нізащо не полетиш».
Ти ніколи про це не розповідав.
Сни здаються реальнішими за реальність.
Та навіщо йому вибиратися, якщо у снах усе можливо?
Він хоче тебе, Марі.
-Що? -Хоч я кажу «він», це й досі я.
Я це знаю.
Його мета — це ти, Марі.
Юдзі, не засинай!
Можеш іти. Я вирушаю у країну сновидінь.
Не хочу завдавати тобі ще більше болю.
Юдзі!
Я не здамся.
Я витягну тебе зі світу сновидінь.
Гаразд, Юдзі.
Я піду з тобою.
Пане Хірано? Юдзі Хірано? Ми знаємо, що ви там.
Менеджер відімкне двері.
Ми маємо до вас кілька запитань.
Заходьте.
Марі Іґарасі зникла безвісти.
Чия це сумка?
Можете поглянути, та ви не знайдете її
у реальному світі.
У реальному світі? Що ви маєте на увазі?
Тепер вона всередині мене.
Я не розумію.
-Невже… -Ви її з'їли?
Ні. Вона відійшла у мій світ сновидінь.
Переклад субтитрів: Надія Сисюк
Довге чорне волосся пробралося крізь стіну.
А я думав, чому слова на стіні тремтять.
Та виявилося, що це волосся.
Що воно намагається зробити?
Дотягтися до мене?
Я не мав вибору, окрім як почати тягнути за нього.
Саме тоді волосся нарешті вгамувалося.