MANIJAK JUNJIJA ITA: JAPANSKE SABLASNE PRIČE
Savršeno vrijeme i dobro podešen auto. Ovo je raj.
Znam te, brate. Samo ti je drago što ćeš vidjeti Izumi.
O čemu govoriš, Kaoru?
Pošao sam jer sam zabrinut za svoju sestricu.
Da, baš.
Ali Izumi je zvučala sretno kad sam rekla da dolaziš.
Stvarno?
-Što? -Ništa.
Hej! Ne vozi tako brzo. Tek si dobio dozvolu!
Opusti se.
GRAD GROBNICA
Baš je daleko, zar ne?
Možda bi se trebao odmoriti.
Dobro sam. Jesi li sigurna da idemo pravim putem?
Mislim da idemo, ali…
-Što? Daj mi kartu. -Hej!
Nauči već jednom rabiti kartu.
Tsuyoshi, pazi!
OPASNOST OD ODRONA ZEMLJE
O, ne.
Hej! Čuješ li me?
Ovo je loše.
Brate?
Pomozi mi da je stavim u auto! Mora u bolnicu!
Kaoru!
Da.
Izgleda loše. Lice joj je natečeno.
Nema puls. Moramo brzo u bolnicu!
Brate!
Mrtva je?
Proći ćemo kroz grad i potražiti dobro mjesto.
Planine bi bile najbolje.
Što je to?
Izgleda kao nadgrobni spomenik.
Zašto bi nasred ulice bio grob?
Što se događa?
Morat ćemo se okrenuti i potražiti drugdje.
Kvragu. Zašto se to sad dogodilo?
Pošteno si ga udario.
Spomenik se prelomio.
Spomenik?
-Nisi odavde, pretpostavljam? -Tako je.
Trebat će ti dizalica da podigneš auto.
Pa, požuri se. Uzmi dizalicu.
Sigurno je imaš u prtljažniku.
Pomoći ćemo ti.
Dobro.
Učinio si nešto što će ti donijeti nesreću.
-Nadam se da te neće ukleti. -Da.
-To je sigurno. -Završimo s time.
Hvala na pomoći.
Pa, stoje nasred ceste.
-Ne možemo te kriviti što si ga udario. -Rekao si da su to spomenici.
Da, tako je.
Nekoć su bili samo za poginule u prometnim nesrećama.
Ali sad postoje i drugi grobovi.
Ali zašto su nasred ceste?
Jer su ondje ljudi umrli.
Umrli su na cesti?
Što? Stvarno ste došli u grad, a da ništa niste znali?
Kako ćemo proći?
Možete po sporednim ulicama.
Neke imaju manje spomenika.
Kaoru.
Toliko kasniš da sam se zabrinula.
Izumi.
Jesi li dobro? Nešto se dogodilo?
Poznaješ li ih, Izumi?
Da, došli su me posjetiti preko ljetnih praznika.
Pokaži im sve znamenitosti.
Nije da ih ima!
Sigurno ste šokirani.
Ja sam isprva bila. Nisam mogla vjerovati da ima grobova na cesti.
Ali sad sam se navikla.
Skoro sam zaboravila. Gledajte.
Ovo je grob nekoga tko je ovdje živio.
Ovdje je umro.
Ali, iskreno, ne volim imati grob u kući.
Dakle, ovdje se spomenici postavljaju ondje gdje osoba umre?
Pa, moglo bi se reći.
Ne izgledate baš dobro.
Dobro smo. Duga nas je vožnja iscrpila.
Zar ne, Kaoru?
Da.
Imamo vremena prije večere pa ću vam pokazati grad.
Sigurno će vam dobro doći, zar ne?
Zvuči dobro. Idemo!
Posvuda su grobovi.
Trudimo se da ljudi umiru vani.
Dovodimo ih na prazno mjesto prije smrti.
Ajme, čudan običaj.
Postoji li značenje postavljanja spomenika na mjestu smrti?
-Što drugo možemo? -Kako to misliš?
Nema značenja. Oduvijek je tako.
-Brzo! -Da, doktore.
Požurimo se, prije nego što umre!
Brzo!
Polako ga položite.
Što se događa?
Pacijent na samrti.
Kako grobovi ne bi zatrpali bolnicu odvode pacijente van.
Tako se ovdje postupa s umirućima.
Vrlo je okrutno, zar ne?
Jadnica. Sigurno ju je udario auto.
Zakopajmo je negdje.
Tsuyoshi, ne diraj je!
Ha?
Inače neće moći počivati u miru.
Samo je ostavi tako.
Tako će se ondje podići nadgrobni spomenik.
Nadgrobni spomenik?
Kaoru?
Kaoru!
Nešto te muči?
Ovaj ju je grad zbunio.
Tako mi je žao.
Nema drugog grada poput ovog, ne?
Nije to.
Pozlilo mi je na putu ovamo.
Još se ne osjećam sasvim dobro.
Znači, to je.
Žao mi je što nisam primijetila.
Nema veze.
Začas će biti dobro.
Ipak, trebala bi se odmoriti.
Vratimo se kući.
Dobro.
Zato postoje spomenici različitih veličina?
Mali su za pse i mačke?
Spomenici se podižu za sva živa bića.
Ulazim, Izumi.
Evo hladnih napitaka.
Hvala, mama.
Je li Kaoru dobro?
Sad sam dobro.
Stvarno? To je olakšanje.
Izumi, nije li se Ayumi vratila kući?
Nisam je vidjela od jutros kad je otišla u planine.
Čudno. Pitam se gdje ljenčari.
Tko je Ayumi?
Moja mlađa sestra.
Što?
Je li Ayumi dobro?
Još je djetinjasta. Nikako da se uozbilji.
Ayumi se još nije vratila kući?
Otišla je u planine.
Možda se izgubila ili su je oteli.
Ne govori to.
Nazovi policiju.
Dobro.
Tata.
Bit će sve u redu. Idem je potražiti.
Idem i ja!
Ne, preopasno je.
Čekaj ovdje s majkom.
Kaoru.
Kako je Ayumi izgledala?
Malo niža od mene, ali mršava.
A kosa?
Bila je duga.
Često je nosila pletenice.
Je li djevojka u prtljažniku…
Budalo!
Trebala si odmah primijetiti!
Nisam vidjela jer joj je lice natečeno.
Pokušaj se ponašati normalno.
Ayumi Murakami, 15 godina.
Nosila je prugastu majicu i bijele kratke hlače.
Imala je narukvicu sa zvončićem.
Žao mi je.
Došli ste se zabaviti, a sad ovo.
Ne, i mi smo zabrinuti.
Ali bit će sve u redu, Izumi.
Sigurno će je naći živu i zdravu.
Ayumi!
-Ayumi! -Ayumi!
Sve smo pretražili. Možda nije u planinama.
Možda je pala u stari bunar?
Vjerojatno ne bi preživjela takav pad.
Idemo pogledati.
Stari bunar?
Onda? Vidiš li išta?
Ne, ništa ne vidim.
Je li bunar tako dubok?
Jest.
Ne znamo tko ga je iskopao, ali nevjerojatno je dubok.
Nitko te ne bi našao da upadneš.
Niste odavde?
Kažu da su od davnina
ovamo bacali trupla onih koji ne žele počivati u miru.
Ne žele počivati u miru?
Netko je jučer umro u bolnici. Idite pogledajte poslije.
Onda ćete razumjeti.
Što ćemo, Tsuyoshi?
Ubili smo Ayumi.
Znam!
Njezino je truplo skriveno u prtljažniku.
Rekao sam da znam!
Pokušavam smisliti što da radim!
Imaš li ideja?
Pokušaj i ti nešto smisliti!
Ali nemoj nikome reći ništa o ovome.
Počiva u miru zahvaljujući vama.
To je pravo olakšanje.
Srećom, pazili smo na njega svu noć.
Bilo bi strašno teško da netko mora premjestiti truplo.
Ali sjajno je ispalo.
Skamenjuje se točno prema rasporedu.
Do sutra će biti dobar nadgrobni spomenik.
Što je ovo?
Što se događa?
Pretvara se u kamen?
Hej, ti!
Ne diraj to! Još nije gotovo!
Tsuyoshi. Misliš li da je sve ovo san?
Ružan san.
Nadam se da jest.
Nadam se da je san.
O, ne!
Nešto nije u redu s mojim autom?
Ne, nije ništa.
Otišli smo do starog bunara u svetištu, ali nije bilo ničega.
Hvala što pomažete pronaći Ayumi.
A planine?
Našli su tragove kočenja na planinskoj cesti.
U blizini su pronašli mrlju od krvi i trunčice boje za auto.
Policija istražuje.
Shvaćam. Ali ne misliš valjda da je Ayumi udario auto?
Nadam se da nije.
Trebali biste ići unutra i odmoriti se.
Moram nešto obaviti.
Brate!
Na sjedalu je krv.
Izumi je to gledala!
O, ne! Nisam primijetio.
Što ćemo sad?
Smiri se!
Ali našli su trunčice boje, a policija istražuje!
Ne brini se.
Ne mogu više glumiti.
Smiri se, Kaoru.
Smiri se.
Ako je Ayumi doista umrla
i onda su je posvuda povlačili,
neće se pretvoriti u spomenik.
Neće?
Jednom sam vidjela truplo nekoga tko se nije pretvorio u kamen.
Nisu mogli ništa drugo pa su ga bacili u stari bunar.
Kaoru, Tsuyoshi.
Niste li primijetili ništa na dolasku?
Izumi, htjela sam ti reći…
Kaoru.
Izumi.
Žao mi je što smo došli u tako teškom trenutku.
Ne možemo vam više smetati, pa idemo večeras.
Tsuyoshi, uzalud je.
Nema smisla bježati.
Imam ideju.
Ako nema dokaza…
Ovdje?
Što ćeš učiniti?
Nikad je neće naći u tom starom bunaru.
Tsuyoshi!
Problem je što je auto tako težak.
Neće se ni pomaći ako jako ne stisnem papučicu.
Nije bilo ovako jučer.
Što se događa?
Ne znam. Riješimo se trupla brzo.
To se događa kad tijelo ne počiva u miru?
Što je bilo?
Kaoru, pomozi mi.
-Nema šanse da to diram! -Požuri se!
Jako je teško.
Ovo je odvratno.
Drži se.
Ne mogu ja ovo.
Još malo.
Gotovo je.
Nije gotovo.
Noćna će se mora nastaviti.
Sad i zauvijek, do smrti.
-Jao. -Što je bilo?
Porezao sam se na oštrim dijelovima trupla.
Što je to?
Seko!
To je on! On me udario i ubio!
To je on!
To je Tsuyoshi Yoshikawa!
-Začepi. Šuti! -Tsuyoshi Yoshikawa!
Začepi!
Tsuyoshi?
Što je bilo?
Kaoru?
Nije ništa.
Idemo.
Jako mi je žao.
Žao mi je.
POSLJEDNJA VOLJA
Prijevod titlova: Nikolina Novak
Danas kukci imaju ovo za reći.
„Na dnu mora nalazi se sloj na sloju.”
Bube su se namnožile i zauzele cijeli list papira.
Sad vrište i teško ih je razumjeti.
Tri su velika lista papira,
a s druge strane niz šipki postavljenih uspravno.
O, ne! Bube nadiru odande!