DŽUNDŽI ITÓ: JAPONSKÉ DĚSY
NESNESITELNÝ LABYRINT
- Tak co? - To je divný.
Že bychom někde špatně zatočily?
Zabloudily jsme?
Neboj se.
Vyšly jsme nahoru, tak už nám stačí zamířit dolů.
Myslíš?
Hlavně klid.
Poslyš, Noriko.
Copak?
Ty jsi mě sem dneska pozvala, protože…
To je jedno…
Celá třída si o tebe dělala starosti.
Nevěděli jsme, proč jsi přestala chodit do školy.
- Aha. - Jo, no.
Naskakuje mi tu z toho husina.
Kde se to tu vzalo?
Podívej, Sajako.
To jsou mniši?
Promiňte!
Můžu se vás na něco zeptat?
To jsou teda podivíni.
Co teď budeme dělat?
Nechci nocovat pod širákem.
Zkusíme jít dál.
Tak vypadá výcvik našich nováčků.
Předpokládám, že jste zabloudily.
Přesně tak.
To mě nepřekvapuje.
Jsme na posvátném místě odtrženém od zbytku světa.
Člověk se jen tak nedostane dovnitř ani ven.
Občas se nám sem někdo takhle zatoulá.
Teď už by byl sestup moc nebezpečný.
Měly byste přespat v našem chrámu.
Ke které sektě se váš řád hlásí?
Praktikujeme ezoterický buddhismus,
ale máme vlastní učení.
Takže jste si založili nové náboženství?
To ne, náš řád má dlouhou historii.
Patří k nám přes milion zapálených věřících.
V posledních letech k duchovnímu výcviku přijímáme i nevěřící.
Naše intenzivní meditace velmi prospívá zdraví.
Co vy na to? Nechtěly byste tu pár dní pobýt?
Podle mě jsme na těle i duchu zdravé ažaž.
Do ničeho vás nenutím.
A co ty?
Vyzkoušet bychom to mohly, Noriko.
Sajako…
Sajako má fakt kliku, co?
Je chytrá i hezká.
To je pravda.
Podle mě ale bude dost nepříjemná.
Vidím jí to na tváři.
To mě vzpružilo.
Takže Sajako a Noriko? Ode dneška budeme spolubydlící.
Já jsem Aja Kuramotová. Těší mě.
Nápodobně.
Kvůli čemu jsi sem přišla?
Všem tvrdím, že chci vyléčit svoji sociální fobii.
Popravdě tu ale hledám svého bratra.
Bratra?
Před pěti lety nastoupil do tohohle chrámu a zmizel.
Předstírám, že jsem tu kvůli výcviku, a snažím se ho najít.
Zatím teda neúspěšně.
Tvoje utrpení vychází z vnitřního rozkolu.
Nerozhodnost je utrpení.
Jakmile se jí zbavíš, nalezneš vnitřní klid.
Přidej se k našemu řádu.
Nemáš důvod váhat.
Neochvějný řád zachrání nejen tebe,
ale jednoho dne i celé lidstvo.
Potřebuju čas na rozmyšlenou.
Jak si přeješ.
Slyšíte to?
To je chór stovky mnichů.
Zní hrozně velkolepě.
Už abychom se vypracovali a mohli se k nim přidat.
Přece jenom se snažíme dosáhnout nirvány.
Ta stovka dneska vykročí k osvícení. To se děje jednou za tři roky.
K osvícení?
Co se to děje?
Vážně mluvili o osvícení?
Jo, prý se to děje jednou za tři roky.
Co to znamená?
Zaživa je pohřbí v dřevěné krabici, aby se po smrti mumifikovali.
Přestanou jíst obilniny a drží dřevěnou dietu.
Bez tuku tělo nezačne hnít,
takže z něj pak vznikne mumie.
Tahle praktika je ale protizákonná.
Ti mniši jsou hrozně vychrtlí. To nemůžou mít z obyčejného půstu.
Tenhle rituál je naprosté šílenství.
O čem to mluvíš?
Podívejte, někam vyrážejí.
Kam asi jdou?
Třeba se dozvím, kam zmizel brácha.
Jdu za nimi.
V noci máme zákaz vycházení!
Měly byste co nejdřív odejít.
Jinak se odsud už nedostanete.
Hlavně ty si dávej pozor, Sajako.
Počkej!
Půjdeme s tebou.
Co když nás uštkne zmije?
Tudy.
Vypadá to, že nám utekli tři věřící.
Nechme je být.
Sami si zvolili cestu věčného bloudění světským světem.
Kam mohl takový dav zmizet?
Co je?
Zahodili pochodně.
Tady je uhasili.
Podívejte. Za tou sochou jsou dveře.
To je kosa.
Pořád se to zužuje.
Vážně chceš jít dál? Vypadá to tu nebezpečně.
- Co když nám dojde kyslík? - Sklapni!
Nemusíte se mnou chodit!
Proč na mě tak řveš?
Měly byste se vrátit.
- Nebuď taková! - Podívejte.
Děje se něco?
Co to je?
Tamhle.
Ty mumie jsou dost staré, ale určitě jsou to místní mniši.
Měly bychom se vrátit, Kuramotová.
To nemůžu! Možná je tu někde můj brácha!
Brácho!
Konečně jsem tě našla.
Jak sis to mohl udělat?
Noriko, Sajako… Já tu s ním chvíli zůstanu.
Ale…
Dejte mi pokoj a běžte!
Musíme rychle pryč. Už to tu nevydržím.
Sajako.
Taky už chci být venku, ale nevím, jestli trefíme k východu.
Je to úplný bludiště.
Myslíš, že se odsud dostaneme, Sajako?
Už jdeme pěknou chvíli.
Snad se tenhle labyrint netáhne pod celou horou.
Kam až může vést?
Je mi zima!
Noriko! Pomoz mi, Noriko!
Já už to nevydržím!
Sajako! Nevzdávej to! Musíme jít dál!
Noriko. Ty jejich pohledy… mě děsí k smrti.
Mám strach, když se na mě někdo dívá!
Co se děje? O čem to mluvíš?
Tohle je boží trest.
Za to, že jsme tam Kuramotovou nechaly.
Co jsem to za člověka?
Sajako!
Cítím, jak mě ty mumie pozorují!
Ale no tak, nebuď hloupá.
Jak by tě mohly pozorovat?
To se ti jenom zdá.
No tak, podívej.
Nekoukejte se na mě!
Do toho!
Tak co? To musí být nový rekord!
Sakra!
Hele, zase sem přilezla Kuriko.
Prý je do tebe zamilovaná, Jútaró.
Běž si s ní hrát.
Co to plácáš, ty blbče?
Vypadni, Kuriko!
- Tůdle! - Nechte toho!
Ty jsi tu sama?
POTVORA
Hej! Dej nám taky trochu čokolády!
Zapomeň! Dostala jsem ji za hlídání toho kluka!
Tak jo, půjdeme si hrát.
Jak se jmenuješ?
No, říkají mi… Nao.
Tak Nao, jo?
Odkdy si sem chodí hrát holky s harantama?
Tohle je na prd. Pojďte jinam!
Koupíme si čokoládu.
Sami jsou to haranti.
Uvolnili nám houpačky. Půjdeme se zhoupnout.
Kuriko!
Pojď si se mnou hrát, Kuriko. Budeme se houpat.
Dneska ne, Nao.
Ale já si s tebou chci hrát!
Jsem doma.
Ahoj, pojď dál. Něco tu pro tebe mám.
Dortíky!
Ty jsou od sousedky. Říkala, že je to Naojova máma.
Prý ses ho na hřišti ujala.
Zrovna se přistěhovali, takže tu ještě nemá kamarády.
Tak si s ním pěkně hraj.
Tak jo, házej!
- Hustý! Ten letí! - Ty jo!
Jsi borec!
Řeknu ti jedno tajemství.
Jaké?
Pošeptám ti to do ucha.
Lekl ses?
Jo, a teď mě v něm bolí.
Bolí? To není dobrý! Podívám se ti do něj.
A jéje! Máš v něm ušního brouka.
Vleze ti do hlavy a vysaje ti mozek!
To ne! Vyndej ho!
Jdu na to.
Au! To bolí!
DĚTSKÉ HŘIŠTĚ
Skákej, Jú!
- Ty jo! - Hustý, co?
Kuriko.
Taky mám žízeň, Kuriko.
Taky se chci napít.
- Pojď si zašermovat, Nao. - Dobře.
Do střehu!
Prostě seber odvahu a skoč!
Jinak už si s tebou nebudu hrát.
- Skočím! Já skočím! - Naojo! Co se děje?
Ještěže jste tu! Říká, že chce skočit!
Zastavte ho!
No tak! Nedělej hlouposti!
Hned budu u tebe!
Ani se nehni, Naojo!
Ta tvoje máma mě včera fakt překvapila, Nao.
Doufám, že jsi jí nežaloval.
Ne… neřekl jsem jí vůbec nic.
Opravdu?
Ověříme si, jestli nelžeš.
To bolí!
POZOR PES!
Tvůj soud začíná.
Vidíš ho?
Běž pro něj. Jestli ti Čert neublíží, jsi nevinný.
Já se bojím, Kuriko.
Kuriko.
Nefňukej a padej!
Dneska jsi nějaká divná.
Proč mi o tom říkáš?
Jako malá jsem byla strašně zlá, Jútaró.
Máš mě i tak pořád rád?
Aha, tak o to ti jde.
Jasně, že mám. Vždyť to bylo dávno.
Vážně sis myslela, že tě kvůli tomu začnu nenávidět?
V tom případě bych ti měla říct ještě něco.
Tím to celé neskončilo.
Naojo?
Jo, jsem to já.
Dlouho jsme se neviděli.
Moc rád na to vzpomínám.
Stojí to hřiště pořád?
Jo, vůbec se nezměnilo.
Nezajdeme tam spolu?
Chci s tebou probrat ještě něco.
Naojo…
No jo, vypadá úplně stejně.
I ta skluzavka pořád stojí.
Často jsi mě tahala za uši, pamatuješ?
Na holku jsi byla dost hrubá.
Promiň, nemyslela jsem to špatně.
Nemohla jsem si pomoct, byl jsi až moc roztomilý.
Vážně? To rád slyším.
Byl jsem do tebe zamilovaný.
Kromě tebe se se mnou tehdy nikdo nebavil.
Nikdy se mi tě nepovedlo dostat z hlavy.
Dneska jsem tě viděl jenom zezadu, a stejně jsem tě hned poznal.
Jútaró.
V tu chvíli ze mě opadla všechna vina, kterou jsem se roky užírala.
To ses s ním ale viděla naposledy, ne?
Ne, scházíme se pravidelně.
Cože?
Jsme domluvení i na dnešek.
Naojo!
Omlouvám se, Jútaró.
Nakonec jsem se do něj zamilovala.
Znovu ti říkám, že se stěhovat nebudu, mami.
Naoja se určitě vrátí.
Nedělej si starosti. Hirošiho zvládnu vychovat i sama.
Mám hlad, mami. Už bude večeře?
Za chvilku.
Ale já mám hlad, mami!
Hiroši! Buď hodný kluk a nezlob!
Mami.
To máme zase rybu?
Já mám chuť na kari rýži.
Nebo na omeletu, mami!
Mlč a jez, Nao.
Já nejsem Nao.
Promiň, Hiroši.
Vypadáš úplně jako tvůj táta, když byl malý.
Jako bys mu z oka vypadl.
Mami?
Tehdy jsem ho každý den trápila.
Vypadal přitom strašně roztomile.
I když jsem mu tolik ubližovala, stejně se ke mně vracel.
Říkám si, jestli se mu to náhodou nelíbilo.
Ani já jsem si tehdy nedokázala pomoct.
Copak teď asi Nao dělá?
Chtěla bych ho zase trochu potrápit.
Máma mě vytahala za uši!
Takže on si to celé naplánoval.
Od začátku mu šlo jenom o pomstu.
Jak dlouho ještě hodláš fňukat, Nao?
Kluci přece nebrečí!
Já nejsem Nao!
Ty jsi ale zlobivý kluk.
Moc dobře víš, že si chci hrát s Jútaróem.
Jenom mě otravuješ.
Tak já si s tebou pohraju.
Jdeme na hřiště.
Tam si budeme hrát.
Venku už je ale tma, mami.
Přesně proto tam půjdeme teď.
Že už mě nebudeš tahat za uši, mami?
To víš, že ne. Proč bych to dělala?
Překlad titulků: Eliška K. Vítová
Ten inkoust mi nakonec nedošel.
Akorát už nemám žádný papír.
Vedle v pokoji možná nějaký bude.
Jak se tam ale dostanu?
Musel bych projít touhle klikatou zadní uličkou.
I když… Místa, kde mi došel inkoust, jsou teď bílá a tvrdá.
Možná bych jimi zvládl vykopat díru.