Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Steffi. - Co je?
Ne!
- Přines prášek na praní. - To smrdí jako chcanky.
Steffi, kam letíš?
Kde je prášek na praní?
Ale Steffi...
Došel.
Osprchuj Steffi.
Tak pojď, počuránku.
- Sedni si. - Ne!
Sednout.
- Musím tě umýt, nevrť se. - Já nechci.
Zaro!
Steffi! Co to děláš?
Potřebujeme prášek na praní.
V osm ráno?
Zakloň hlavu, takhle.
Jako malý tuleň.
- Jako malinký tuleník. - Ano.
Lauro! Nesahej na můj prášek!
- Je můj, přinesla jsem si ho. - Myslíš, že jsem slepej?
Neobviňuj mě jen proto, že sis koupil stejnou značku.
Vždyť vidím, žes brala ten můj. Lauro!
Podej mi mámin řidičák.
- Nežehli moc dlouho, ať je nespálíš. - Já vím.
To je hezký.
Steffi, smrdí to spáleně.
Já vím. Jak velká kočka jsem? Od kiwi po banán?
- To jsou moje boty. - Který jsem podědila.
Pejsku!
Nehraj si s těmi psy, určitě mají svrab.
- Nehraj si s tím. - Nehraju.
Ten zub ti vypadne sám. Jo?
- Nehraj si s tím. - Hádejte, kdo jsem.
Haha, děsná sranda.
Jsem toulavý pes se svrabem!
Jděte napřed, já pak přijdu.
Miro, do toho!
- Ty hnusná čubko! - Miro, do toho!
Zmlať ji!
Ty čůzo!
Dělej, Miro!
Slez ze mě!
- Dělej! - Sejmi ji!
- Tohle je fair play? - Sáhni mi na ségru, a chcípneš!
- Seš pošahaná. - Ty hnusná krávo!
Rvát se bez jakýkoli strategie, a ve škole.
Teče ti krev.
- Zakloň hlavu. - Jako tuleník.
Kdo má otvírák?
- Nevrť se. - Nevrtím.
Počkej.
Sandro!
- Ahoj. - Myslela jsem, že tě zamkli.
Cos to vyváděla?
No ty máš kozy! Bylas na operaci?
Ne, jsou přírodní.
No já fakt čumím.
- Ty to nevíš? - Chceš si sáhnout?
Já chci.
Myslím na prsa.
Sáhni si.
Hezky měkoučký.
Doma začalo být peklo. Pořád jsme se s mámou hádaly.
Přijela policie a já s bráchou šla na psychiatrii.
Máma tam měla jít s námi.
Ale když jsme tam byli, prostě odešla z čekárny.
Chápeš, jak bylo trapný to vysvětlovat?
Pěstouni v Trelleborgu neklapli...
Se tam nedostanu?
- Co chceš dělat? - Zapnout muziku.
Já a brácha nesmíme bydlet spolu.
Pošlou ho na sever do Härjedalenu.
Ale snad se budeme moct navštěvovat.
A určitě za vámi přijedu oslavit konec roku.
- Haló? - Haló?
Ten běží.
- Co tady děláš? - Co tady děláš ty?
- Vypadni. - Dá se to vrátit zpátky?
Jdi hlídat Steffi, říkám.
Hej! Slyšíš? Vrať ovladač tam, kde byl.
Dej ho tam, kde byl.
Snažíš se bejt vtipná?
Mazej hlídat Steffi, říkám.
Neříkáš.
Nečum.
Lauro!
Dělej!
Do prdele!
Pojď sem!
Ani hnout!
Okamžitě se vrať!
Prosím tě?
Mohla bys mi pomoct...
Tak potřebuješ pomoc?
- Špatný svědomí? - Přesně tak.
Au!
- Není ti nic? - Ne, dobrý.
Já tě znám.
A já tě neznám.
Aha.
Proč je tlustá?
- Není tlustá. - Je.
Tloušťka je relativní k okolí.
- Ten malíř maluje všechno velké. - Jo, ta kočka je taky tlustá.
Jen něco vyřídím.
Jen si dej.
Co ta tvoje ruka?
- Je to dobrý. - Můžu se podívat?
Sedni si sem.
- Můžu na ni sáhnout? - Jo.
- Jde to? Nedělá to nic? - Ne.
Teď to tu stisknu.
Bolí to?
- Necítíš nic? - Ne.
Co tohle? Všechny prsty. Necítíš nic?
- Pak to nemáš zlomené. - Seš doktorka, nebo co?
Ne.
Zkus tohle.
A tak. Jeden nahoru a jeden dolů. To neumí každý.
Je to jako rulička z jazyka.
To taky každý neumí.
A pomalu je přibližuj k sobě.
Teď je spoj.
- A takhle je drž. - Takhle?
- Bolí to? - Ne.
Co to děláš? Au! Nech mě!
Ses posrala, nebo co? Seš magor?
Hele, co umím!
Dojelas dál!
Miro.
Vypadáš děsně.
Opláchni se.
- Tady? - Jo.
Haló?
Tady Úřad sociálního zabezpečení. Máš doma maminku?
Teď zrovna není doma. Mám jí něco vyřídit?
To volá Chirin?
- A o co jde? - Ty jsi Laura?
Ano.
Škola ohlásila absenci neschválenou zákonným zástupcem.
S ohledem na vaše záznamy se k vám přijdeme podívat.
Ať víme, že je vše v pořádku. Jen si popovídáme.
Haló?
- A kdy? - Příští pondělí.
Dobře, já jí to vyřídím.
Komu co vyřídíš?
Já věděla, že utečeš.
Kdo to byl?
Nikdo.
- Někdo to byl. - Nikdo.
Nekřič na mě!
To jsem nebyla já.
- Co jsi nebyla ty? - To, co se tady stalo.
- Nebyla jsem to já. - Někdo volal.
- Volala Chirin? - Byl to omyl.
- Budem pařit. - Odnes ho pryč.
- Netahej sem furt nějaký psy! - Přijde Becka?
- Proč jsi volala tak dlouho? - Přijde Gaby?
Volali z města.
Ptali se na tvoje kozy. Zajímá je, jestli už rostou.
Jak velký je máš, kolik jsi obnosila podprsenek.
Tohle je ve vládě nejžhavější téma, tvoje kozy.
Takže bude pařba.
Perníček.
- Drž to pořádně. - Můžu to držet, jak chci.
Tak jo.
Pern...
Dej mi tu flašku.
Tobě už stačí.
Miro, nech toho.
Odkud to máš?
Od Sandry.
Co je to?
Náramek přátelství.
Pojď.
Zajdu se vyčurat.
- Kam jdeš? - Čurat.
- A co my? - Jděte na kolotoč nebo tak.
Neviděls Veru?
Je Vera ještě tady, nebo už odjela?
Příspěvek na charitu?
Taky tě ráda vidím, Vero. To je doba.
Mám děsně moc práce. Co chceš?
Co je? Nemůžu navštívit tetu a nic po ní nechtít?
Přišla jsem se jenom podívat na pouť jako ostatní.
Pohladit zvířata.
Jestli se nebojíš, že je pozabíjím.
Máš mlíko a cukr? Neva, nepotřebuju.
Promiň.
Obchody moc nejdou. A navíc má pršet.
Ten blbec Ronny objednal moc triček a příští týden odjíždíme.
Viděla jsem Ronnyho venku. Vypadá, že se má fajn.
No, fajn se nemá.
Ale děkuju za snahu.
Takže co, opustíš ho?
Vyspi se s tím, co točí kolem štěstí.
- To by bylo dobrý, co? - Tak špatný to zase není, Lauro.
A co ty?
Nemluvilas náhodou teď někdy s mámou?
Jak dlouho je zase pryč?
Od Vánoc.
Volala sociálka.
Napadlo mě, jestli bys tam nezavolala a nezkusila tu kontrolu odložit.
A co Steffi a Mira?
Těm je líp se mnou.
Pro Kristovy rány, Lauro.
Oni mi je jinak seberou a strčí do blbýho...
Vzdej to, Lauro. Chápeš?
Nemůžeš si s nimi aspoň promluvit?
Promiň, nechtěla jsem tě otravovat.
Díky za čaj.
Promiň, počkej. Tumáš.
Na.
Chceš si ho podržet?
Představte si, jak vám ta klepeta vlezou do nosu.
Do oka.
Pohladíte si ho?
Kam jste zmizely? Kde je Steffi? Musíme jít.
Steffi je tam. Nemůžeme ještě chvilku zůstat?
- Pojďte. - Jenom chvilku. Lauro.
Lauro!
Steffi, ztiš to.
Co tam hledáš?
Co?
To ne.
Ty vole, nemůžeš mít menzes. Seš ještě malá.
- Co je? - Mrknu se, jestli něco máme.
- Dívala ses v koupelně? - Nic tam není.
- Co? - Nic tam není!
Tak musíš zaběhnout k Zaře.
- Co? - Nic tady nemám, musíš jít k Zaře.
Steffi, sáhni mi na chleba, a zabiju tě!
- Cos říkala? - Musíš jít k Zaře.
- Co to máš? - Steffi, jdi si umýt ruce.
- Tak co to máš? - Dala mi je Vera.
Říkalas, že není doma.
Co jsi dělala u Very?
Chceš to, nebo ne?
- Co na tom je? - Vlk.
- Co máš ty? - Orla.
Chci orla.
Chci ty vlky.
Krabičku Lionek.
Lauro, jsou tady zákazníci. Budeš muset počkat.
- Koupíme zmrzlinu. - Bonbony.
Bonbony? Ale já chci zmrzlinu.
- Vezmeme tyhle. - Které? To jsou jaké?
- Vezmi tyhle. - Dobře, tak je polož sem.
Počkej, hned přijdu.
Počkej, já přijdu.
Tady.
Tady jsi! Ty jsou kyselé.
- Právě ty chci. - Koupíme je?
Ahoj.
Skoro jsem tě nepoznal.
Ale jo, poznals mě.
Já aspoň nejsem plešatá. To bylo rychlý.
Jo, oukej, už tě poznávám.
Všechno dobrý?
Co Mira a Steffi?
- Už máme všechno. - A to je jako co?
- Zmrzka. - No tak to ne.
Zmrzka, nebo bonbony.
Nemůžeš mít všechno.
- Jak to jde s tetkama na sociálce? - S tetkama? Jo, jsou fajn.
Ale teď jsem na rodičovské, Awa má bratříčka.
- Já chci všechno! - Jednu zmrzlinu.
Aha.
Takže tam místo tebe je někdo na záskok?
Nebo jak dlouho máš vlastně volno?
Děje se něco?
Nepracuješ, ne?
Všechno dobrý.
- Všechno dobrý. - No jo.
Pojď už!
Moc rád jsem tě viděl.
Už tě tady nebudu dál ztrapňovat. Opatruj se.
Ahoj.
Krvácíš hodně?
Tyhle sajou hodně.
Ale tyhle ti sednou spíš.
Vezmu si ty, co hodně sajou. Je to víc můj styl.
Vždycky je můžeš tady odstřihnout.
Celé balení?
Miro!
Hezký ohoz.
Nápodobně.
Přijdeš dnes na karaoke?
Budeme zpívat karaoke.
Sasho, jestli chceš kouřit, tak venku.
Já myslela, žes ho vykopla.
Gratuluju k ženství.
Nebo spíš upřímnou soustrast.
Ukaž.
Jo, tyhle jsou dobrý.
- To jsi dostala? - Jo.
Ahoj.
Sorry, že jsem tě to ráno vzbudila.
Mira má dneska večer oslavu, potřebujeme flašku vína.
- Už jsem jí dala. - To je moc milý, ale potřebujeme víc.
Pamatuješ si svoji oslavu, ne? Není to sranda, když není sranda.
Děkuju.
Hele, chtěla jsem tě...
o něco poprosit.
Nemohla bys dělat, že jsi naše máma, až přijde sociálka?
- Na to zapomeň. - Bude to fofr.
Je tam záskok, nikdy mámu neviděla, neví ani, jak vypadá a tak.
Haló?
Nelekni se.
Proboha!
Ty krvácíš. Sedni si.
Dej hlavu dozadu.
Zakloň hlavu.
Drž si to.
Přišla jsem se omluvit.
Ale možná by ses měla omluvit ty. Praštíš mě vždycky, když přijdu.
Můžu ochutnat?
Ale jen jednu.
Chutná ti to?
Vlastně ani ne.
- Tobě to chutná? - Jo.
Je to vynikající.
Teď mi to chutná víc.
- Vážně? - Jo.
Je to lepší.
Já nevím.
Je to prostě... Připadalo mi to jaksi víc sladký.
Při druhým napití.
Myslím, že už bys asi měla jít.
Díky za jídlo.
Není zač.
- Jedno mě zajímá. - No?
Proč ses schovala před tím autem?
Ten chlap byl prostě magor.
- Ale kvůli čemu tě honil? - S někým si mě asi spletl.
S někým si tě spletl?
Proč tě honil?
- On... - On... co?
My... jsme se...
Vloupali k němu do baráku.
- Kradli jste tam? - Ne. Má bazén.
A my ne.
Jak jste se tam dostali?
To se dá různě. Můžeš třeba...
Třeba najdeš otevřený okno do koupelny.
A někde mají takový ten zámek, co se dá otevřít háčkem.
Pak si otevřeš a...
- Chytrý. Co byty? - Poprosíš souseda o klíč.
- A dostaneš ho? - Jo.
Co je?
Ukážeš mi to?
Můžu sem zítra přijít.
Ne, nic v okolí. Sejdeme se radši ve městě.
Oukej.
Kde jsi byla?
Vždyť to brzo začne.
Tak jak se před večerem cítíš?
- Seš natěšená? - Jo.
Trénovalas tohle?
Umíš tohle?
To neumí každý, je to vzácný.
Umíš tohle?
Teď je otoč.
Takhle. Ne, takhle.
Tak jako já.
A teď jdi blíž a blíž, až je úplně spojíš.
Blíž a blíž...
Teď se vysvoboď.
Je to sranda, jo? Je to sranda?
Gratuluju!
Steffi, kde je Laura?
Říkala, že mě máš hlídat, než se vrátí.
Čau.
Už jsem myslela, že nepřijdeš.
- Ty ses namalovala? - Jo.
Hezké.
Musíme počkat, až někdo půjde ven,
ať pak můžem...
Dobrý den, vybil se nám mobil...
Nepůsobíš jako někdo, kdo se chce vloupat do bytu
nebo někoho ošidit.
Je to docela risk.
Jo, tihle nejsou doma.
- Dobrý den, jdu pro klíč. - Co prosím?
Pardon, já jsem Sara a mám si vzít klíče od sousedů.
- Mám jim krmit kočku. - Já o žádné kočce nic nevím.
No, totiž můj táta si s nimi volal.
Řekli, abych jim chodila krmit kočku. Mně je jedno, jestli kočka přežije...
To je naposledy, co tohle dělám.
Ty se tady vyzouváš?
Jo.
- Přece jim sem nenanosím špínu. - No tak jo.
- Co tak děláváš? Přesunuješ věci? - Ne.
Jen se tak poflakuju.
Občas si čtu deníky a tak.
Ty seš darebačka.
Cos to našla?
Ukaž.
- Ne. - Jo.
Tos našla tady?
- Lidi se koukají. - Ale to je zdarma.
- Tohle jsem pobrala. - To je taky zdarma.
- Počkej tady. - Proč jako?
Prostě si sedni a čekej.
- Nevidělas Lauru? - Ne.
- Nejsi na kouření moc mladá? - Nejsou pro mě.
Tak co, bylo to dobrý?
Jestli chceš vyhrát, zkus zazpívat jinou písničku.
Aha. Chceš být moje manažerka?
Zaro?
- Zaro! - No?
- Sehnal jsem si manažerku. - Hodně štěstí.
Nesahej na moji sestru!
Tak ty budeš prudit?
Čubko hnusná.
Už to chápeš?
Nešahej mi na ségru!
Ty hnusná čubko.
- Jak se jmenuješ? - Steffi. Jak se jmenuješ ty?
Micai.
Co ti ten gauč udělal?
Prostě mě štval.
Co budeme dělat?
Miro?
Můžu spát u tebe v posteli?
Miro.
Můžu spát u tebe v posteli?
Sem se nevlezeš.
Kde jsi dneska byla?
"Myslím, že je čas přesadit květiny v zahradě.
Nastal čas.
Zklamala jsem Fredrika.
Dnes byl nejhorší den mého života. Nejhorší chvíle..." Ojojoj.
Potřebovala bych s něčím pomoct.
Proboha, oni se budou rozvádět.
Promiň, říkalas něco?
Ne, to nic.
Příště podnikneme něco zábavnějšího.
Chceš se večer potkat?
Nevím, jestli budu moct. Napíšu ti.
Máte jednu novou zprávu.
Tady Úřad sociálního zabezpečení. Potvrzuji to pondělí v devět.
Jsem záskok, ještě se neznáme, ale určitě to zvládneme.
Na shledanou.
Ahoj, dovolali jste se Hanně. Teď nemůžu mluvit.
Ahoj. Tady Laura.
Našla jsem nový místo. Můžem se potkat, můžeš jít se mnou.
Určitě se ti to bude líbit.
Zavolej mi. Tak čau.
Nejdeš se koupat, Steffi?
Ne, mám menzes. Ty máš taky menzes?
Ale, nech toho.
- Seš jenom paranoidní. - Nejsem.
A i kdyby jo...
- Mám skočit bombu? - Skoč salto dozadu.
- Miro. - Skoč mega bombu.
- Je to moc mělký. - Miro.
- Namlátím si. - Tak skoč šipku.
- Šipku? Je to mělký! - Tak salto.
Lauro.
Haló, Lauro! Kam jdeš?
- Dávej bacha na Steffi. - Co?
Můj ty bože!
Pojď sem.
Posaď se.
Ukaž mi to.
Jsi v pořádku?
Mám někomu zavolat? Aby pro tebe přijel?
Ne, nechci vás obtěžovat. Půjdu domů sama.
Dobře. Tak ukaž.
- Bolí to? - Ne.
Zítra to bolet bude.
Ale na šití to není.
Měl jste vidět tu druhou holku.
- Zvládneš to domů? - Jo, bydlím kousek odsud, to dojdu.
- Můžu ti někoho zavolat. - Ne, půjdu sama.
Drž si to tam.
Tak já tam jdu.
- Mám tě kousek doprovodit? - Jasně.
Proč se směješ? Je na tom něco směšného?
Co to mělo být?
Já...
Vzala jsem kámen a...
- Jo, blbý nápad. Improvizace. - Jo, hodně špatná.
Vím o novým místě.
To by bylo fajn, ale já nemůžu.
Tak mu řekni, že mě musíš odvézt k doktorovi.
Miro, nesu ti ručník.
- Proč jsi mi vzala kolo? - Půjčila jsem si ho.
- Mohla ses nejdřív zeptat. - Kde jsi jako byla?
Proč to mám říkat tobě?
- Co děláš? - Hej.
- Nech toho. - Oukej, oukej.
A máš to.
Tak dělej.
Řekni, až začneš brečet.
Zkus mě přeprat.
Ale ty miminko, nedokážeš mě přeprat?
- Pusť! Pusť mě! - Co?
- Pusť. - Nevrť se.
Kam jako jdeš?
Nedělej, že tě to zajímá!
- Co děláš? - Jen se dívám, jestli dýcháš.
- Vždyť já spím. - Promiň.
Tak toho nikdy neporazíš.
Doufám, že už nebudeš kouřit.
Teda.
Nečekala jsem, že to klapne.
Co je?
Nečekala jsem, že to klapne.
- Co je? - Co?
Co se děje?
Připadáš mi ztracená v myšlenkách.
Na co myslíš?
Vidím, že se něco děje. Co tě trápí?
Takže přijde záskok?
- Chtějí vidět občanku? - Ne, proč by chtěli?
A nemůžu teda já... Nemůžu to zahrát?
Můžu je oklamat.
Kdo si myslíš, že seš,
že sem přijdeš a vykládáš mi, jak se mám starat o mou rodinu?
- O co zase jde? - Opakovaná absence.
To je vlastně co?
No to je fuk. A co má jako bejt?
Co má jako bejt? A proč lezete sem a...
Opakovaná absence? Co je to kurva za důvod?
Možná i napadení, ale to nevím jistě.
Napadení? Tak se holky pohádaly. Ty ses nikdy v životě nepohádala?
Kurva, už tě mám plný zuby! Padej odsud!
Seš fakt dobrá.
Kde máš vlastně rodiče?
Máma je mrtvá. Zemřela na infarkt.
Bože můj.
Pohřbili jsme ji na zahradě.
- A táta je pirát sedmi moří. - Fakt vtipný.
Ty seš ale otrava.
Ale já ti to nedám.
Ty seš blbá.
Co děláš? Vrať mi to, ty vole! Já jsem toho špeka našla.
Já ho našla.
Ne!
Miro?
Steffi?
Steffi!
Miro!
Steffi!
Horší hru jsem nezažila.
Děsně ti to nejde.
- Tři body. - Ukaž ruce.
Vstaň, jdeme domů. Steffi.
Steffi, sedni si.
Steffi, sednout!
Miro, pojď, jdeme domů.
Steffi.
Běž.
Steffi, sedni si. A ty jí neříkej, kam má jít!
Ty si běž a neříkej jí, co má dělat!
Sama si běž!
Miro, ty mě neslyšíš? Jdeme domů.
Co to sakra vymýšlíš? Můžeš mi odpovědět?
- Sama si běž! - Dělám pro vás všechno!
Tak ty pro nás děláš všechno?
- Umřela bych pro vás. - Ty bys pro mě nikdy neumřela!
- Ale ano, umřela. - Tak to udělej! Udělej to!
- Proč jsi tak strašně nevděčná? - Tak umři!
Padejte! Zmizte!
Ty taky. Zmiz!
Hele, moje děcka to nejsou, jo?
Mně ty rybí prsty nechutnají.
Jen jez.
Fakt to chutná divně.
Mně začíná být jaksi blbě.
Mira. Moje manažerka.
Poslechl jsem tě a mám novou písničku.
Trénuju jenom zlehka.
Ale na soutěži budu zpívat jako o život.
To nedělej. Jen zpívej.
Oukej.
Ahoj, dovolali jste se Hanně. Teď nemůžu mluvit.
Haló?
Hanno!
Čau. Co tady děláte?
Koupeme se.
- Můžeme se přidat? - Ne.
No skvělý.
Kolik vám je?
- Sedm. - Šest.
Šest?
Umíte říct "piča"?
Piča.
Jak se to píše?
- P-I-Š-A. - Jo, skoro.
Uprostřed je "č".
- P-I-Č-A. - Přesně.
Umíte udělat tohle?
- Ale všichni, ty taky. - Tebe nevidím.
- Prostředník, takhle. - Pořádně prostředníky ven.
A řekněte nahlas: "Fuck you."
- Fuck you. - Jo.
- Teď hlasitěji. - Fuck you.
- Zakřičte to. - Fuck you!
Přesně tak.
Ukážeš mi svoje zuby? Usměj se.
Vypadáš jako hloupá stará babka.
- Třeba ještě nemá opravdový zuby. - Tobě je pět?
Ne, je jí sedm.
- Pičo. - Co prosím?
- Haló. Soustřeď se, jo? - Jo.
- Slyšíš mě? Soustřeď se, v klidu. - Ta byla dobrá.
To bylo úchvatné, Valerie.
A teď zatleskejme Sashovi!
Píseň Keep the streets empty!
Haló?
Myslíte si, že z vás mám strach?
Kdo sakra vlastně jste, že tady všechny soudíte?
Vypněte hudbu.
Oukej, to je v pohodě. Je to v pohodě.
Přestaň!
Přestaň.
- Jessico. - Přestaň! -To si vyžereš.
- Jessico, to stačí. - Přestaň! Přestaň!
Přestaň!
- Hezky papej. - Přestaň.
Ne! Vážně! Tak stůj!
Stůj!
Musela jsem počkat, až odjede. Zítra přijde sociálka.
Zmiz odsud.
- Musíme to nacvičit. - Vypadni!
Ale...
Já jsem tě přece nechtěla rozesmutnit.
Neslyšíš, co říkám?
Běž pryč.
Ale musíme to nacvičit, zítra přijde sociálka.
Haló?
- Haló? - Ahoj, máš doma maminku?
Kdo volá?
Máš doma maminku, nebo jsi tam sama?
- Kdo sakra volá? - Promiň. Jmenuju se Helene.
Z Úřadu sociálního zabezpečení. Není máma náhodou doma?
Jdu k vám zítra na ohlášenou návštěvu.
Tvoje máma nám měla zavolat.
Tvoje sestra jí to měla vyřídit, ale maminka se neozvala.
Mluvila jste s Laurou?
Je tohle jediné mámino číslo?
Nemá ještě jiné? Chci si jen ověřit...
Proč jsi špinavá?
Kde je Laura?
Umíš udělat tohle?
Pojď sem.
Umíš udělat tohle?
Tohle.
K sobě.
Blíž.
Přestaň.
- Přestaň. - Tady seš červená. Tady taky.
Miro.
Proč jsi mi nic neřekla? Vždyť přijdou už zítra!
Tak mluv!
Proč jsi mi nic neřekla?
Protože jsem špatný člověk.
Ne, to já jsem špatný člověk.
Ty jsi můj oblíbený člověk.
Co tady děláte?
- Sundej to. - Ne!
Nech mě!
Sežer to.
Ne, ne!
Co je ti?
Já nevím.
- Kdo spolkl svůj zub? - Steffi!
RÁJ V PLAMENECH
České titulky Lucie Olešová Iyuno 2025