Viděli jste
Chybovala jsem. Ale míříme zpátky na vrchol.
Naše americká dědička.
Nemyslíte, že bychom tuto debutantku
s láskou pro umění měly představit mladému Nicholasi Graftonovi?
Srát na Mary. Čtyřicet slonů zemřelo s její matkou.
Svou půdu jste získal, ale nezapomínejte, čemu náleží vaše srdce, Hezekiahu.
Nathaniel Washington.
Mám tu domluvených pár exhibičních zápasů
a moc rád bych vás potkal v ringu.
Spolu se navrátíme k ryzímu sportu.
Moc mě mrzí, co se stalo Alecovi.
Vím, jaké to je, když tě zklame někdo, komu věříš,
a nevím, jestli mu dokážu odpustit.
A vím, že ty nejspíš taky ne.
Takže tu máme nezvěstné zásoby dynamitu.
Pokud vám na bratrovi záleží, řeknete mi, co přesně má Mary Carrová za lubem.
Onehdy mě navštívil jistý pán Murtagh.
Blíží se potíže?
Máme společnýho nepřítele.
Murtagha.
Sugar Goodson a jeho hejno vran.
Zaber!
Co tam děláš?
No zaber.
Podívej se na to.
Hele, komus to štípnul?
Panu Henkeymu.
- Víš, že tě Henkey zpráská jako psa. - Jo. Jsem v tom až po uši.
Na tomhle ostrůvku nemůžeš nic.
Tak se mi ukaž.
Ty chceš snad chcípnout.
Naopak.
Spíš chci žít naplno.
A jak si to představuješ?
Měl jsem štípnout i hrnek.
Bez něj to akorát poteče ven.
Až to jednou téct přestane.
Sud prázdnej, život vysátej.
A já udělám, o čem mluvím odjakživa. Už když jsme byli prcci.
Co jako?
Vydám se do světa.
- Do Londýna. - Do Londýna?
Do Londýna.
Do Londýna?
Do Londýna, panáčku.
J. K. V. PRINC ALBERT VIKTOR PAN HEZEKIAH MOSCOW
SMLOUVA O PŘEVODU KÁVOVÉ PLANTÁŽE V MORANT BAY
O ROZLOZE ZHRUBA 2960 AKRŮ NA JAMAJSKÉM OSTROVĚ
TISÍC RAN
Měla jsem zaklepat?
Pro obchod mám dveře otevřené.
Přišla jsem se podívat, čím jsi tu tak vytížená.
Dnes to bude halasné a nesmíme si dovolit chybovat.
Alice věřím, ale zbytek musíš udržet v lati.
Jsou schopné a zasvěcené.
- Prý se tě někdo pokusil zabít. - A přesto tu stojím a dýchám.
Nebýt Slonů, o tom obraze by se ti ani nezdálo,
takže se soustřeď na svůj cirkus a řemeslo přenech nám.
Zažila jsem to samé, co ty.
Matka byla nemilosrdná a taky mě tak vychovala.
Ale taky mi ukázala, co je klíčem k úspěchu.
Nedovolit, aby mi kdokoli stál v cestě.
Včetně jí.
Na viděnou večer.
Hej! Pojď sem.
Vím, že jsi nabroušenej,
ale s Murtaghem se zaplíst nechceš.
Musíš pochopit, že tě chráním.
Chráníš?
Už nejsem malej, Sugare.
Držím náš podnik při životě.
Hele...
Jednou budeš hlavou týhle rodiny.
Nesmíš si zašpinit ruce.
Rozumíš?
Musím tě pohlídat.
Je to můj táta.
O Murtagha se postarám já.
Ty se do toho nezaplítej.
Prosím, madam.
Děkuji vám.
Pamatuješ, jak jsme se tu poznali?
Tehdy to pro mě byla novinka.
Víš, co mi jednou řekl Alec?
„Lidi jako my druhou šanci nedostanou.“
Ale co když mám dneska druhou šanci,
abych si vzpomněl, proč jsem se sem vydal?
Dnešek může dopadnout všelijak.
Pro oba.
Chci ti popřát hodně štěstí. A rozloučit se.
Osud nás svedl na jiné cesty a je načase to přijmout.
- To kvůli Murtaghovi? - Nechci spoléhat na Sugara.
Jeho plánu nevěřím.
Až bude po všem, zvedám kotvy.
V hloubi duše...
mě vždycky trochu utěšovalo věřit v to, že tohle město zůstane tvoje.
Nikdy nevíš, kdy prásknu do bot.
Zlom vaz.
- Nehýbejte se. - Nech mě bejt.
- Mám toho po krk. Nech mě. - Přestaňte.
- Nesahej na mě! - Klid, pane Goodsone.
- Odprejskni. - Tati!
- To by stačilo! - Nechte ho!
Pusťte mě, kurva!
Hej! Nechte ho!
- Klídek. - Nechte ho... Kurva.
Tati!
Slezte ze mě! Tati!
Tati.
Hlavně žádný voloviny.
Už jsem klidnej.
Vás ještě neznám.
- Naser si. - Uklidni se.
Jablko vskutku nepadá daleko od stromu.
Nezatahujte ho do toho.
Mary Carrová nám unikla naposledy.
Máte jí plnou hlavu.
A já vám naposledy říkám, že brácha je nevinnej.
Takže...
táhněte do hajzlu a nechte nás bejt.
Odveďte ho.
- Tak pojď. - Ne.
- Tohle nemůžete. Zastav je, Sugare. - Sugare!
Klídek.
Ne! Tati!
Máte 24 hodin na to, abyste mi Mary Carrovou osobně přivedl,
jinak bratra pověsí.
Neboj se.
Já to vyřeším.
Slibuju.
- Dobrý večer. - I vám.
Ukazovat se tady je riskantní.
Jsou věci, které za to stojí.
Dámy a pánové, naše exhibice co nevidět vypukne.
Sešli jsme se u sportovní podívané, která svými rozměry přesahuje zábavu.
Až ze samého New Yorku k nám zavítal velevážený a neporažený
Nathaniel Washington.
Proti němu stojí muž, jenž se do West Endu vrací poprvé od zrušení zákazu,
proslulý zápasník, který doufá v návrat své zašlé slávy.
Dovolte mi přivítat samotnou legendu Hezekiaha Moscowa!
Tak se ukaž!
Prosím, přistupte ke středu, pánové.
Snads to nezapomněl.
Šetřit tě nebudu.
Rukavice.
Slečno Drakeová.
Lorde Graftone.
Překrásný to domov.
Je mi nesmírnou ctí.
Potěšení je čistě na naší straně.
Máme pro vás překvapení. Vystavili jsme celou naši sbírku.
Králů všech král spásu přináší nám.
Nechť láskou naší jest korunován.
Pějme, pějme píseň tvou.
Panna zpívá ukolébavku svou.
Radujme se, neb Kristus zrozen jest.
Děťátko, syn Mariin.
Není to skvostné? Nevěřím, že jste to dokázala.
Vyrvala jste drahokam z náruče hrabivé třídy.
Oba víme, že Grafton to dal na odiv jen jako návnadu pro Američany.
Nebuďte tak skromná.
To dílo má být obdivováno.
A kdopak je tato princezna?
Slečno Craneová, pan Quentin Ashmore.
Přítel lorda Graftona a syn prominentních...
- Leightone. - ...bankéřů.
Gordone. Omluvte mě.
Těší mě.
Předvedeme jim box.
Nespouštěj ty ruce!
- No tak, Hezi! - Ukaž mu to.
Hezekiahu, chtěls bojovat, tak bojuj.
Do toho, Hezi!
No tak, Hezekiahu!
Tak pojď.
- Teprve začínáme. - Do něj!
- Jo! - Pěkně!
Dej mu, Hezi!
Jen do něj, Hezekiahu.
Čas!
Čas vypršel, pánové!
Od sebe.
- Pěkně. - Legendo!
Je to tvoje.
Ring je jen tvůj. Jdeš do toho srdcem.
Jak se jmenuješ?
Poslouchám.
Harriet, pane.
Zatančíme si.
Má to zakázané.
S tebou jsem nemluvil.
Promiňte, pane.
Běž mi dolít.
Nejspíš máme problém.
Sir Quentin ze zlaté klícky. Měla jsem tu čest.
Nedá jí pokoj.
- Mám to vyřešit? - Ne.
Není to první ani poslední dotěrnej sráč.
Ona si poradí.
- Ale my je sem dotáhly. - Nejsou to panenky, ale naše vstupenka.
Následuj moje kroky.
Dobře. Sama na tu holku ze sboru dohlídnu.
Ty se koukej soustředit.
Až se dostaneš na balkon, nespustíš ten obraz z očí.
Padej.
Dovolte mi,
abych se s vámi s pýchou vůbec poprvé podělil o naši sbírku umění,
a to včetně našeho drahocenného Caravaggia.
No páni.
Američané jsou nadmíru přesvědčiví.
Vím, že většina z vás je tu především kvůli všemi očekávanému
a jistě senzačnímu vystoupení slečny Isabel Bridgesové,
tak ji sem bez dalšího otálení přizvěme.
Lorde Graftone, slyšela jsem, že vánoční přání
jsou skromnou britskou tradicí.
A protože vám chci poděkovat za uspořádání této báječné sešlosti,
představím vám přání, které náleží přímo vám.
Toto přání bude představovat vše, co se tu dnes udá.
Díky síle vlivu, přesvědčování a hlubokého soustředění
každý z vás předpoví, co se na přání skrývá za obrázek.
Tedy začněme.
Nespouštějte z přání oči.
Směřujte na něj veškerou svou energii.
Odevzdejte se přitažlivosti našeho společného propojení.
Zvony již po staletí zvěstují příchod období svátků.
Dnes budou doprovázet naše velkolepé odhalení.
Zazvoním tímto zvonem.
A jakmile dozní, vyvolám tři hosty,
kteří předpoví, co skýtá toto přání.
Vánoce jsou pastvou pro oči.
Avšak jaká ozdoba k vám promlouvá nejvíce?
Svíčka.
Soustřeďte se prosím na naše přání.
Pane Budgene.
Nastává čas požitkářství.
Povězte nám, jakou vánoční dobrotu cítíte na rtech.
A neříkejte švestkový koláč.
Inu, v tom případě...
pomeranč.
Pomeranč.
Soustředíme se na přání.
A do třetice.
Slečno Callowová, vybavte si, co nás v tomto období tolik spojuje,
něco překrásného a tesklivého, kolem čehož se scházíme.
Jmelí.
Fantastické. Nyní si prosím bouřlivě zatleskejte.
Výtečné.
Tak tedy tři předměty.
Svíčka, pomeranč a jmelí.
Povězte, lorde Graftone, jste připraven odhalit, zda se nachází na vašem přání?
Ano, jsem.
Přestaň.
Ani se nehni.
A mlč.
Mlč, rozumíš?
Jenom si to děláš horší.
- Hej. - Tohle jsi...
Co to bylo?
Co to kurva bylo?
Do prdele.
Pohněte s tím.
Otče, Carravagio!
Nikdo ani hnout!
To je neslýchané!
Co se to probůh děje?
Jsem samý překvápko.
- Kliďte se z cesty. - Stůjte.
Ne. Zkuste se hnout.
Teď mě poslouchejte.
Ten obraz pojede s námi a od vás potřebuju, abyste tu jen stáli.
Poslušně.
Páč to, co držím, je nabité.
A umím s tím zacházet.
Spánembohem.
Nesmějí nám utéct!
Jo!
- Seš celej? - Jo.
To je ta legenda, o který jsem slyšel. Bylo mi ctí.
Moc hezký.
To bylo něco, pane Moscowe!
Netvrď mi, že to nebylo skvělý.
Když nemáš co ztratit, je to jiný.
Jsi bojovník, Hezekiahu.
Máš to v krvi stejně jako já.
- Parádní zápas, pane Moscowe. - To teda.
Jaks to tady vydržel?
Anglie ti nevoní?
Spíš my nevoníme jí.
A Americe jo?
Je to dřina, ale nejsi tak sám.
Ve svojí čtvrti ujdu šest bloků, než potkám tvář, která mě rozhodí.
To jako průprava na svět stačí.
A teď přijde nabídka.
V New Yorku probíhá zápas. Táhneme tam za jeden provaz.
Vyzveme bělochy, který nás vyloučili z boje o tituly,
obrali o bohatství, obživu našich rodin a lidskost.
A pokud...
Respektive až zvítězíme,
změníme svět.
Ale hledáme nadání. Přijel jsem, abych si ověřil zvěsti.
Ale ne. Jsi ještě silnější.
Jestli chceš bojovat za něco opravdovýho, připoj se k nám.
Potřebujeme tě.
Ukažte mi ho.
Co to kurva bylo?
- Mohl jí ublížit. - A co jako?
Tobě je sice ukradená, ale mohla to být jedna z nás.
To celou akci ohrozíš kvůli cizí náně?
Zahodíš měsíce práce v utajení?
Celou řadu vydřených známostí?
Ten obraz máme, ne snad, kurva?
Seš ubohost sama.
Od jednoho kšeftu k druhýmu. Čmajznout, vzít roha a spálit mosty.
Žádnou gangsterku jsme si nedomluvily.
Dej sem náš podíl. Máme splníno.
Co když řeknu ne?
Tak žádnej obraz nedostaneš.
- Na to si netroufneš. - Nepokoušej mě.
Já a moje holky jsme z úplně jinýho těsta, Sophie.
Nemáš kouska cti.
Dejte to sem.
Hned!
To ses do prdele pomátla?
- Já věděla, že seš křivá. - Na tohle nemám čas.
Esme.
Zamkni to.
Udělej, co ti říká.
Tak honem, Belle.
Dej ho sem.
Snad víš, co děláš, Alice Diamond.
Řekni všem, ať se neukazujou venku.
- Dobře. - Hodnej.
Vyřiďte mu, že mu dám, co chce.
Dokud přivede bratra za úsvitu ke krejčímu.
Je to jasný?
Takhle budeš včas na nádraží,
kde skočíš na vlak do Liverpoolu.
A ty?
Já tady mám nedořešený kšefty.
Tak jo. Výslužka pro Slony.
Za tu dřinu si ji zasloužím.
Máš nervy z ocele.
Viděla jsem to v tobě.
Hezky jsi je vypekla.
Až dorazíš do New Yorku, najdi mě.
Včera jsem tě hledal.
Co se děje?
Sugar tě potřebuje.
Ne.
Co tady chceš, Sugare?
Změna plánu, Mary.
Rychle. Jdeme.
Pohni.
Dejte mi pět minut.
Když se nevrátím,
zabijte ho.
- Kde je Murtagh? - Nemáme čas.
Běž.
Honem.
Důkladně zvažte své činy, pane Goodsone.
Vážně vám stojí za takovou zkázu?
Jste zasranej mor.
Zabiju vás vlastníma rukama.
Jacku.
Sugare!
- Pane Goodsone. - Sugare!
Pusťte mě! Sugare!
Sugare!
Kurva! Pusťte mě!
Sugare!
Tati!
Jsem tady.
Drobák by nebyl?
Za vaši mlčenlivost a pokřivenost.
Takhle to zní hrozně zkaženě.
Copak? Dohnala vás morálka?
Strážník Brenner se obrací k Bohu.
To zrovna.
Dokud máme společné zájmy, zůstaneme partnery.
Za to, co vám platíme, bych rád nějaký jistoty.
Však se podívejte sám. Jsou toho plné noviny.
Královnin agent se dopátral těkavého dynamitu.
Žádní svědci.
Moji muži ctí naši dohodu.
A to druhý?
Prověřil jsem to.
Měl jste pravdu.
Pozměnili časové údaje, aby vyloučili Treaclovo alibi.
Šušká se, že to souvisí se sérií dalších vražd.
Díky.
Promiň, že jsem pochyboval.
Víš, že nám to tady jednou vezmou.
Jen ať to zkusej.
Řeš radši to,
že tady máš mladýho pracanta, kterej tě potřebuje.
Tak to neposer.
Mrzí mě, že jsem vás podvedla,
ale zasloužíte si vědět, že dílo putuje k lepšímu majiteli.
A berte prosím na vědomí, že jsem vám ráda seděla modelem.
A vážím si vašeho talentu.
Nesmírně.
Dej tam to „nesmírně“. To zní nóbl, ne?
To jo.
Sloni prý vyvolali poprask.
Zvrtlo se to, ale přizpůsobily jsme se.
Bez Murtagha mám čas zvážit svý možnosti.
Co si vybereš?
Následovat srdce se mi nevyplácí.
Takže budu věřit svým instinktům.
Zvážím, co je pro mě s holkama nejlepší.
Do toho bych se neodvážil klínit.
Ale...
chci, abys zvážila ještě něco.
Sama jsi vždycky říkala, že New York je budoucnost.
Ne?
A já tam dostal šanci bojovat.
Přispět ke změně.
Půdu na Jamajce věnuju Alecově rodině a...
vyrazím do New Yorku.
Chci, abys jela se mnou.
Za ničím se neohlížej, Hezekiahu.
Ukaž New Yorku, co v tobě je.
Budu ti psát.
Nebudeš vědět, co dřív.
Děkuju ti.
Za všechno.
A já tobě.
Prr.
Hezky v klidu.
Ne, já si to vezmu. Děkuji.
Dobrá tedy. Pojďte.
Pane Ellisi, jistě už se svého díla nemůžete dočkat.
Ano. To mi věřte.
Bylo mi potěšením a věřím, že je to počátek blízkého partnerství.
Prosím.
Zpráva od naší královny.
„Touto dobou bude náš dar v rukou obdarovaného.
Newyorčané jsou psi,
ale už řešíme budoucí příležitosti.
Rošáda proběhla bravurně a díky Alicině pohotovosti
jsme obdržely i náš podíl.
Takže jí předávám kormidlo.“
Čtyřicet slonů bude již brzy součástí transatlantické aliance,
což je důkazem, že pokud máme v životě uspět,
musíme věřit, že náš význam přesahuje naše prostředí.
A o zbytek se postará osud.
Doufám, že příloha mezi námi vyrovná veškeré dluhy.
„Mějte uši nastražené.“
No do prdele.
Dokázaly jsme to.
HEZEKIAH MOSCOW VÝKVĚT ANGLIE
Připravenej?
Konečně se proslavím.
To budeme dva.
České titulky: Vít Jakeš