SERIEN INKLUDERER REKONSTRUKSJONER BASERT PÅ VITNEBERETNINGER.
VISSE HENDELSER OG KARAKTERER HAR BLITT MODIFISERT.
SERIEN HAR TRE DELER, OG INNHOLDET I HVER EPISODE
MÅ SEES OG FORSTÅS I SAMMENHENG MED HELE SERIEN.
Alle har en hemmelighet.
Det var jobben vår å oppdage den.
Med alle midler.
Som News of the World-journalister kunne vi ta alle.
Spilte ingen rolle hvem du var.
Skuespillere,
fotballspillere,
modeller...
Til og med kongelige.
Uansett hvem.
Alle kunne tas.
På 90-tallet
var jeg modell med en jetsett-livsstil.
Og en kveld fløy jeg hjem til London.
Det var sent.
Jeg gikk av flyet, fikk en taxi hjem, og...
Jeg følte meg uthvilt. Hadde en deilig pause.
Jeg følte meg flott.
Uansett hvem du var, tok vi deg på fersk gjerning,
alt ble spilt inn og filmet.
Og idet det skulle publiseres,
måtte du ta den siste telefonen.
Da jeg kom tilbake til leiligheten min,
så jeg at telefonsvareren min
viste at jeg hadde en melding.
Det var noen fra News of the World.
Det var ingen enkel telefonsamtale for noen part,
og 99 % av gangene legger de på
eller nekter å kommentere.
Det var en melding som informerte meg om at jeg ville havne
i News of the World morgenen etter,
i en narkotikaskandale,
så de ville ha kommentarer.
Jeg bare...
Jeg tror jeg måtte sette meg ned. Så jeg gjorde det.
01 MELDINGER - ANROP
Du visste at livet deres ville endre seg, og de også.
Så du syntes nesten synd på dem. Nesten.
Jeg husker jeg satt på gulvet i sjokk.
Jeg visste ikke... Jeg forsto ikke engang historien
om det som nettopp hadde skjedd.
Jeg tenkte: "Hva handler dette om? Hva snakker du om?"
MODELLEN JODIE ER EN KOKAINFIKSER
EKSKLUSIVT! SIDE 8 & 9
Det er et øyeblikk hvor blodet...
...bare tappes fra hele kroppen.
Det er full panikk.
Kjemp eller flykt, og du tenker:
"Hva har skjedd?"
EKSKLUSIVT TULISAS KOKAINAVTALE
Livet mitt er ødelagt.
Det er over.
Jeg vil bare ha livet mitt tilbake.
Hvis telefonen din begynte å ringe
sent på kvelden, på en fredag eller lørdag morgen,
var Mazher Mahmood den siste personen du ønsket å høre fra.
Den falske sjeiken.
Rettssaken mot Mazher Mahmood, kjent som den falske sjeiken
har startet i Old Bailey.
Det var så utrolig at det var troverdig.
Kan ikke være falskt.
I 30 år har han skjult identiteten sin.
Hans anonymitet, hans hemmelighold,
var nøkkelen til hele skuespillet.
Den selverklærte "King of the Sting"
møter i retten hver dag med finlandshette.
Jeg synes han var en hensynsløs, uærlig
og nådeløs person.
Mazher Mahmood har stått bak noen store tabloidscoop.
Som å avdekke kampfiksing i pakistansk cricket,
og en plan om å kidnappe Victoria Beckham.
Maz brukte en karikatur
om at penger ikke var noen hindring,
og hvis du kom nær, kunne du få din andel.
Jeg hater å si det.
Han er veldig dyktig i det han gjør.
Sett teen under bordet, Paul.
Jeg slipper deg inn først.
Folk kommer til å tenke at dette aldri skjedde,
men det gjorde det.
Det høres rart ut...
Du tror det kanskje ikke, men dette skjedde faktisk.
La oss gå tilbake til 90-tallet.
Jeg hadde sonet for svindel,
da jeg kom ut, var jeg arbeidsløs,
men jeg ville bli journalist.
Så jeg tok kontakt med Mazher Mahmood.
Han ble ikke kalt falsk sjeik, men Mazher Mahmood,
og han sa til meg: "Vil du jobbe med meg?
"La oss møtes, og ta med noen historier."
På den tiden var jeg kjent som Pizzamannen,
mannen som alltid leverer.
En kveld blir jeg oppringt av en dr. Rangwani.
Han er en godt respektert, 62 år gammel fastlege,
gift familiemann med to døtre fra Solihull i Birmingham.
Han sa: "Jeg sier dette i fortrolighet.
"Jeg har problemer med en kjæreste."
Han hadde hatt en 15 år lang affære,
og hun hevdet
at han var far til hennes tre sønner.
Dette ville ødelagt hans rykte,
både profesjonelt og personlig.
Dr. Rangwani sier...
"Du har vært i fengsel."
Jeg sa: "Ja, det har jeg."
Han sa: "Du kjenner vel drapsmenn? Mordere?"
"Jeg har møtt noen, ja."
"Jeg vil ha henne drept."
Jeg sa: "Ok, jeg skal se hva jeg kan gjøre."
Jeg måtte ta en avgjørelse.
Enten...
...gå til politiet,
og det...
...ville en normal person gjort,
eller gå til Maz.
Så jeg ringte Maz.
Han sa: "Hør, dette er hva vi skal gjøre.
"Jeg kommer til Birmingham."
"Vi bestiller et rom i Hyatt i Birmingham.
"Jeg skal være leiemorderen."
Rangwani ville aldri forestilt seg
at han var reporter for News of the World.
Det første Maz gjorde på slike oppdrag
var å skjule mikrofoner overalt.
Så var det jobben min å bringe Rangwani til møtet.
Bank, bank, vi går inn,
og jeg ser meg rundt i rommet, og...
Det mest avslørende jeg ser er en toalettveske
på bordet.
Vi måtte ta Rangwani på fersken.
Vi måtte filme det.
Du kunne tydelig se på opptakene
Rangwani som innrømmer å ville drepe sin elskerinne.
Det var sjokkerende.
Skal det se ut som en ulykke?
Du vet hva du må gjøre. Det er helt opp til deg.
Hun må drepes?
Ja, fjern henne fra livet mitt.
Maz sier: "Ok, fem tusen pund. Kontanter.
"Betal halvparten på forskudd
"og resten når jobben er gjort."
Noen dager senere
skulle vi få pengene fra legen.
Vi hadde en varebil nær møtestedet,
hvor teknikeren vår gjemte seg med et videokamera.
Vi måtte filme Rangwani som overrekker pengene.
Det ville være avgjørende bevis.
Rangwani kom ut.
Maz sa til Rangwani:
"Ok, hvor er depositumet?"
Han tar frem en konvolutt.
Utrolig opptak.
NEWS OF THE WORLD SKJULT OPPTAK
Er det pengene?
Det var avgjørende bevis.
Så sa Maz:
"Du vil høre fra oss når det er gjort."
Opptaket rister mye,
men vi måtte filme legens reaksjon.
På vei tilbake
gjør Rangwani en triumferende håndbevegelse.
Maz sa: "Jeg har ham."
Fredagen går sin gang.
Lørdag morgen ringer Maz meg: "Alt er klart.
"Når han ringer deg, og det gjør han,
"si at det vil skje i dag."
Han sa: "Du må være realistisk.
"Når han ringer, løp rundt og bli andpusten.
"Få stemmen til å høres stresset ut.
"Spill inn samtalen, og gjør det realistisk."
Han ringer,
jeg glemmer ikke ordene. Han ringer,
jeg svarer, trykker på opptak.
"Ja, doktor."
Han sier: "Er det gjort?"
Jeg sa: "Hva?"
"Er hun borte? Er det gjort?"
Jeg sa: "Ja, det er gjort."
Han ble arrestert lørdag ettermiddag,
saken publisert på søndag.
Det var en stor sak.
FASTLEGE GA MEDISINER OG SPRØYTER TIL OFFERET
AV MAZHER MAHMOOD
Dr. Rangwani var en respektert mann.
Men dommeren, Mr. Justice Alliott,
sa han hadde diktet opp mange løgner
for å slippe unna,
og viste ingen anger.
Dr. Rangwani, etter å ha blitt funnet skyldig,
ble dømt til syv års fengsel.
DRONNING ELIZABETH II TINGHUS
Jeg var takknemlig for Maz, for jeg var tidligere straffedømt,
og assosiasjonen til Maz, prestisjen som fulgte med det,
ga meg selvtilliten tilbake,
at jeg nå gjorde noe meningsfullt.
Jeg har vært politimann lenge,
og dette ville ikke havnet i retten,
hadde det ikke vært for...
...avisenes etterforskning.
90-tallet var tabloidjournalistikkens gullalder.
Tenk deg en verden uten Internett, uten mobiltelefon.
Den avisen var bokstavelig talt der du fikk nyhetene dine fra.
Vi hadde makten
til å forme hvordan folk tenkte.
Ingen i dag bør undervurdere
hvor stor News of the World var på 90-tallet.
Det var massivt. Det var avisen alle snakket om.
Den mest solgte søndagsavisen i verden.
Det var alltid en skandale eller kjendis
eller politiker som hadde gjort noe galt,
og man hørte om det i News of the World.
EKSKLUSIVT! FOTBALLSPILLERS HEMMELIGHET
POPSTJERNE I MASSESLAGSMÅL
MP GJORDE MEG GRAVID
Mazher og jeg var begge undercover-etterforskere
for News of the World,
men vi var helt forskjellige.
Jeg var der for å selge aviser, underholde og pirre.
Han var der som en hevnens engel for å sende folk i fengsel.
Han var ikke sosial med oss. Han drakk ikke med oss.
Han var med sin egen lille gruppe.
Jeg ville være vennen hans og stjele kontaktene hans.
Jeg husker jeg gikk bort til ham og sa:
"Jeg vil gjerne jobbe med deg."
Og svaret hans...
"Det skjer ikke."
Jeg var i Maz-gjengen.
Det er noe å være stolt av.
Det var som om han var en hemmelig agent,
en mystisk mann.
STEVE BURTON FOTOGRAF
Man la ikke bilder av Maz hvor som helst.
Han var på mange bilder,
men du ga det til bildeavdelingen
og de dekket til øynene hans.
Mazher likte å spille en rolle.
Han likte skuespill.
CHRISTINE HART PRIVATETTERFORSKER
Han hadde et barns aura,
som en gutteprins.
Så brukte han den gutten
til å bli bedre undercover, slik barn er flinke til å kle seg ut.
Jeg og Maz var svært nære venner.
STEVE GRAYSON FOTOGRAF
Jeg gjorde mye for Maz.
Kledde meg som en araber.
Kledde meg som en kvinne.
Installerte skjulte mikrofoner.
Jeg har gjort alt for Maz.
Teamet som Mazher omga seg med
var alle feiltilpassede.
De passet ikke inn i samfunnet og var på en måte outsidere,
fordi han var en outsider.
På den tiden
var Maz eneste asiatiske journalist der.
På den tiden
var det begrensninger for hva asiatiske journalister kunne gjøre.
Maz var begrenset til historier om asiater
eller rasisme.
Hvis Maz ville jobbe med kjendiser
eller korrupsjon i britiske institusjoner,
hadde redaktørene hadde en slags sperre.
De skjønte ikke hvordan en asiatisk eller svart journalist
kunne gjøre det samme med en hvit person.
Så han bestemte seg for å snu det på hodet.
Han lærte å ta det helt ut,
for å få det han ville.
Maz hadde en idé. Den falske sjeiken.
Det var faktisk genialt.
Det var en oppfatning
av disse velstående araberne som ankom London.
En slags transplantasjon
av deres uanstendige rikdom her,
at de kunne gjøre hva de ville.
De hadde ingen sans for egne penger og sin store rikdom.
Man ble blendet av å være i nærheten.
Fordi en gjennomsnittlig person ikke hadde kjennskap
til arabisk kultur eller sjeiker,
eller hva sjeikene gjorde,
hva sjeikene sa, hvordan sjeikene oppførte seg,
tror jeg Mazher antok at folk ville handle etter sine fordommer.
Maz var smart
og brukte datidens tidsånd.
Han innså at han kunne bruke rasekortet
som sitt ess.
Han fikk ofte historiene sine
via et nummer
som alltid ble annonsert
uke etter uke i News of the World.
"Vet du om en skandale som Mazher Mahmood kan undersøke?
"Ring oss!
"Vi betaler best."
Dette motiverte mange...
...til å ringe.
Prosessen for Mazher Mahmood til å bli den falske sjeiken
var en prosess,
han måtte begynne i det små.
Han kunne ikke forvente store kjendishistorier
uten å øve først.
Én av måtene han gjorde dette på
var å bruke mindre kjente mennesker.
Kanskje folk som var lettere...
...manipulert i situasjonen han skapte.
En dag fikk han en telefon, og det var et tips om Emma Morgan.
Et veldig godt tips.
Emma Morgan var en stor Side Tre-jente på den tiden,
og vi hørte hun brukte narkotika.
Det var den perfekte jobben for Maz til å prøve den falske sjeiken.
Jeg var 24 år,
og jeg var en glamourmodell på 90-tallet,
modell for alle tabloidene, The Sun og News of the World.
Side Tre var en toppløs jente
på side tre i avisen The Sun,
og mange tenkte: "Hvorfor gjøre det?"
Men det var en greie.
Side Tre-jenter i gamle dager
kan sammenlignes med Love Island.
De går ikke med puppene ute,
men vi ser mye rumpehud.
Så det var en slik ting, det var glamour.
Jeg snakket med Mazher og han sa:
"Vi må lage en plan for hvordan vi kan ta henne.
"Hva med en kalender? Det ville vært bra."
Tilby henne tusenvis av pund.
Jeg ringte Emma,
og jeg sa: "Vi har en fantastisk mulighet til deg."
Jeg sa at en arabisk sjeik var involvert.
Jeg følte meg så heldig.
Jeg følte meg så velsignet og så spent.
Det var drømmejobben.
Som om jeg vant jackpoten.
Jeg var så spent.
Jeg spurte Maz:
"Hvordan tar vi henne for kokain?"
Vi fløy til Lanzarote.
Vi landet og skulle gjennom ankomsthallen.
Da så jeg noen jeg kjente.
Han het Billy.
Maz sa til meg:
Personen som ringte tipstelefonen var en fyr som het Billy.
Dette var visstnok Emmas venn.
Jeg kjente Billy fra tidligere oppdrag på Lanzarote.
Jeg sa: "Hva gjør du her?"
"Jeg er livvakten din."
Jeg tenkte: "Kjære vene, sjeiken har skaffet meg en livvakt."
Jeg følte meg superspesiell.
Da sa Maz at Emmas venn Billy skulle levere dopen.
Jeg kom til hotellet.
Steve sa: "Bestill hva du vil.
"Sjeiken betaler for alt for deg.
"Du kan ikke be om for mye."
Kom til hotellet,
og jeg ringte Maz og sa:
"Hun er her. På tide å handle."
Vi trengte lyd og bilder.
Vi trengte filmen.
Uten det var det ingen historie.
Så kom Mazher inn på hotellrommet
mens jeg plasserte kameraene.
Det var en radiator med et tregitter på tvers,
så jeg satte kameraet der.
Maz lot som han la kokainen fra seg.
Og gjorde det. Perfekt.
Helt perfekt.
Rommet var klart.
Kameraet var klart,
lyden var klar, alt var klart.
Vi trengte bare...
...at Emma kom inn.
Jeg gikk i gangen,
skulle banke på, og tenkte... Jeg var så nervøs.
Banket på døra.
Da Emma kom inn, hilste Maz på henne.
Han var ikke i kappen sin. Han hadde på en dress,
og han hilser på henne med to hender.
Som en arabisk prins.
Han overdrev veldig.
"Jeg synes du er vakker.
"Jeg tror du blir fantastisk i en kalender."
Han var veldig pent kledd.
Jeg la merke til at huden hans var nydelig.
Neglene hans var perfekte.
Han hadde en stor gullklokke rundt håndleddet.
Jeg tenkte han utstrålte klasse og karisma.
Og det var champagne der.
Billy var også i rommet.
Stemningen på hotellrommet var fantastisk,
men jeg var nervøs.
For det var alltid bekymringsfullt å plassere kameraene.
De kunne falle ned på gulvet.
Batteriet kunne gå tomt
idet hun skulle sniffe kokainen.
Jeg var bekymret hele tiden, fordi det måtte fungere.
Plutselig sa Billy: "Vil du ha litt kokain?"
Og hun var ganske...
Ikke sjokkert, men hun tenkte nok...
"Fy søren."
Jeg tror hun var litt forvirret. Maz sa:
"Vi bryr oss ikke. Ikke noe problem."
Han spilte det arabiske skuespillet.
Han så meg nekte og sa: "Nei. Kom igjen."
Jeg husker ikke nøyaktige ordene,
men jeg ble kraftig oppmuntret til å ta litt kokain.
Jeg hadde prøvd kokain noen få ganger før dette,
og jeg likte det aldri noe særlig.
Men jeg tenkte ærlig talt, hvis jeg hadde sagt "nei",
kunne jeg mistet jobben.
Så tok jeg litt kokain.
Tenkte at han ville like det.
Maz var begeistret.
Han sa: "Vi tok henne."
Den falske sjeiken virket.
Men Maz ville ha mer.
Sjeiken reiste seg og gikk ut på liten balkong
og kalte på meg.
Han spurte om jeg kunne skaffe ham kokain.
Jeg ble litt overrasket. Og jeg sa til ham:
"Vel, Billy...
"Du har ansatt ham. Han selger kokain.
"Få det fra Billy. Jeg har ikke kokain."
Han så meg i øynene og sa:
"Stoler ikke på ham. Jeg stoler på deg."
Han sa: "Om du kan få det fra Billy,
"kan du levere det på rommet mitt
"etter middagen."
Jeg var bekymret for at hvis jeg gikk til rommet hans,
ville han be om sex.
Jeg hadde nektet, og dermed mistet jobben.
Billy laget en plan for å beskytte meg.
Og den planen var...
Legge kokainen under døren hans.
Skyve det igjennom,
liste meg bort, sende ham en melding og si:
"La det under døren din."
Så jeg gjorde det.
TATT PÅ FERSKEN!
SIDE 3-JENTAS DOPSKAM!
Han prøvde den falske sjeiken,
og oppdaget at det virket godt.
Han slapp unna med alle slags ting.
Så han fortsatte.
Jeg tror Mazher Mahmood elsket å spille sjeik.
Det var teaterjournalistikk.
De arabiske klærne til den falske sjeiken
var Mazher Mahmoods vei inn i de rikes verden,
mektig og innflytelsesrik.
JETSETTER OM DAGEN, LANGER OM NATTEN
Jeg leste hele historien og strigråt.
Jeg ble fremstilt i avisen som en narkolanger.
Jeg kunne ikke tro det.
Det var da jeg skjønte
at sjeiken ikke var en sjeik.
Han var en undercover etterforskningsreporter
fra News of the World ved navn Mazher Mahmood.
EKSKLUSIVT! AV MAZHER MAHMOOD
Et sjokk. Det var redsel,
det var skam over hva folk kommer til å tenke...
Jeg bare gråt og gråt.
En uke etter at historien ble trykket,
ble jeg kastet ut av leiligheten min.
Jeg ble droppet av The Sun.
Jeg ringte byrået mitt.
Vi pleide å ringe hver dag kl. 17.00
for å se hvilke jobber vi hadde dagen etter.
Ingenting.
MAZHER MAHMOOD HAR ALLTID FORSVART SINE METODER.
Noen kritiserer måten du jobber på
og at du oppmuntrer folk
til å begå forbrytelser de ikke hadde gjort
om du ikke var der til å friste dem.
Det er et argument som stadig kommer.
Simon, du er en kjendis. Du er et kjent navn.
Kunne jeg overtalt deg til å selge meg kokain?
Garantert ikke,
kledd som sjeik, sikh eller hva som helst.
Du selger ikke kokain.
De vi avslører er de som gjør det.
Hvis du vil forstå Maz og hva som...
...trigger ham...
...må du tilbake til bakgrunnen hans.
Maz og jeg vokste opp i Birmingham.
En fyr med asiatisk-pakistansk bakgrunn.
Faren hans var en pakistansk journalist
MAZHERS FAR
hos et urduspråkblad,
og kunne bare skrive historier om sitt eget samfunn.
Maz hatet tanken om å være begrenset til lokale asiatiske aviser,
som sin far.
Men da han prøvde seg på hovedstrømsjournalistikk,
møtte han veggen.
På 80-tallet var England et dypt splittet land...
UT MED PAKKISENE
...der rasisme var utbredt,
og det var veldig vanskelig for asiatiske etniske minoriteter
å få arbeid i tradisjonelle medier.
Det var vanskelig å komme inn i journalistikken.
Jeg ville jobbe for lokalavisen min.
Jeg fikk avslag to år på rad for arbeidserfaring.
Det var tøft for asiater da.
På den tiden følte jeg at jeg ble diskriminert.
Men det var ingen asiater i media.
Måten han begynte på
forteller deg alt om Mazher Mahmood da
og Mazher Mahmood gjennom hele journalistkarrieren.
Det var tidlig tydelig
at Mazher Mahmood ville gjøre alt som måtte til,
til og med forråde familievenner
han møtte under en familiemiddag,
som snakket om videopiratvirksomhet.
Han ga informasjonen til en avis, de trykket en historie,
og plutselig fikk han en åpning inn i journalistikkens verden.
Jeg ringte og sa:
"Jeg kjenner en gjeng som lager piratkopier. Er du interessert?"
Det var de, og de sa: "Kom og snakk med oss."
Hørte du ikke den historien
rundt din families spisebord? Hvordan gikk det?
Jeg vet det. Ikke så bra.
Foreldrene mine syntes det var galt.
Det blir ansett som tysting.
Ja, han var veldig målrettet.
Bestemt, ambisiøs.
Villig til å gjøre hva som enn måtte til.
PIRATKOPIERING AVDEKKET
Etter den første pirathistorien,
sa Maz at faren hans glødet av sinne.
Truet med å kaste ham ut.
Sa han hadde svertet familienavnet.
Maz brydde seg ikke. Alt handlet om historien.
Han fikk den. Han var hensynsløs.
Og slik fortsatte han med sin karriere.
Det ble lagt mye press på oss
i den første generasjonen...
...til å lykkes.
Nøkkelen var ikke prestisjen,
men inntekten.
Det var det våre foreldre ville ha.
Han så journalistikk
som en mulighet til å tjene penger.
Det er ingen tvil. Pengene drev ham.
For penger er lik suksess.
Maz var en intens historienarkoman.
Og akkurat som en narkoman som trenger mer for å bli rusa,
trengte Maz alltid en større og bedre historie.
News of the World handlet om sport,
sex, skandale,
og fikk du en historie med alle tre,
hadde du vunnet jackpoten.
Hvis du ikke visste det,
starter Premier League i morgen.
CHELSEA FA-CUP-VINNER
Fotballen var helt enorm for News of the World.
Vi var alltid på jakt etter historier
om fotballspillere,
vanligvis av feil grunn.
På den tiden var Newcastle United
et av topplagene i Premier League.
Maz fikk et tips om at styreleder i klubben, Freddy Shepherd,
og nestleder, Doug Hall,
respektable forretningsmenn og familiemenn,
fløy til Marbella etter kampen,
vanket rundt i hele byen på tvilsomme nattklubber.
Man visste det ville bli en stor historie,
for fotball betydde alt for folk i Newcastle og for Newcastle-fans,
Det var religion for dem.
Og stadion, St. James's Park, var deres katedral.
Spillerne var gudene.
Fotballsjefene i Newcastle var religionens yppersteprester.
VELKOMMEN HJEM... ALAN SHEARER
En slik historie er en skandale
som ville blitt spredt på sosiale medier i dag.
Men på 90-tallet
kunne folk bare finne ut hva som foregikk bak lukkede dører
ved å lese tabloidene.
Og alle visste at News of the World
var best til å avsløre skandaler.
Det var derfor de kjøpte avisen.
Det gjorde den til den mest solgte avisen i landet.
Freddy og Doug ble ansett som urørlige,
og hva de enn fant på,
var praktisk talt umulig å bevise.
Men jo mer Maz ble fortalt noe var umulig,
jo mer bestemt ble han.
Vi kontaktet Doug Hall
og sa: "Jeg har en klient som er en velstående sjeik
"i Midtøsten og som gjerne vil starte
"en fotballiga i Dubai.
"Han har penger å investere, og vil gjerne diskutere det med deg."
Doug Hall bet på og sa: "Vi sees i Marbella."
Maz sa jeg skulle spille livvakten hans
og sørge for å kle meg pent.
"Du er en del av sjeikens følge,
"ikke se ut som en fotograf."
Vi møtte alle opp på Marbella Club.
Maz bestilte en flott villa.
Veldig dyrt.
Conrad var den tekniske eksperten, en overvåkingsfyr.
Han skulle overvåke fra naborommet.
Vi plasserte diverse ting,
som en taxfree Dubai-pose
og en vannpipe, rundt i villaen.
Maz gjorde dette for å skape illusjonen om at vi nettopp hadde kommet fra Dubai.
KL. 21.29 8. MARS 1998
Etternavnet mitt er Tough, T-O-U-G-H.
Var i spesialstyrken
i ti og et halvt år.
Jeg burde vært død ti ganger.
Vi kom til Marbella mellom kl. 21.30 og 22.00.
Douglas og Freddy hadde sagt:
"Vi skal på et møte på Marbella Beach Club.
"Vi møter en sjeik fra Dubai. Det er alt vi kan si."
Jeg visste mye om sjeiker.
Jeg visste hvordan de handlet,
hvilke vaner de hadde.
I min profesjonelle livvaktkarriere har jeg beskyttet
den saudiarabiske oljeministeren, prins Ahmed Zaki Yamani,
en mektig mann på den tiden.
Han styrte verdens oljepriser.
Før et møte, pleier jeg å undersøke personen vi skal møte,
finne ut deres bakgrunn, sørge for at de var ekte.
Men jeg hadde ikke tid.
Jeg sa til dem:
"Vent, jeg skal bare sjekke dette."
Da de kom, skjønte vi plutselig
at de hadde med sin egen hjelper,
Brian Tough, som var ekspert på overvåking.
Jeg tenkte: "Pokker! Han vil avsløre oss umiddelbart."
Jeg gikk opp til villaen.
"Vil bare ta en rask titt."
"Ja, greit."
Jeg gikk inn sjekket raskt.
Så ut som en stilig villa.
Jeg sjekket rommet raskt.
Vi tenker: "Hva om han oppdager en mikrofon?
"Hva gjør vi?"
Vi overvåker, vi sjekker hele tiden,
vi ser etter trusler.
Vi er konstant på vakt hele tiden.
Hjertet mitt banket heftig.
Det var ingenting malplassert i det rommet.
Så Douglas og Freddy kom inn.
Freddy og Doug gikk inn i hovedsalongen,
og Maz kom ut av suiten i kappen sin.
Jeg så på sjeiken og han så...
Hva skal jeg si?
"Sjeik-aktig" ut.
De merket tydeligvis ingenting,
for det første som fanget deres oppmerksomhet
var Dubai-posen.
Maz så ned.
Han så på meg og sa: "Skitne dyr!"
"Hva har jeg sagt?" Han så på...
...Hall og Shepherd og sa: "Pokkers ansatte."
De lo.
Jeg ser tuktet ut og plukker opp posen.
Freddy og Doug satte seg og begynte å drikke.
Maz ble mer og mer giret,
han knipset med fingrene,
han bestilte en veldig dyr flaske konjakk
til rommet.
De drakk champagne og konjakk.
De bøttet innpå.
Freddy Shepherd og Doug Hall tror på alt de ser.
De kritiserte spillerne...
...og begynte å snakke om jenter.
Vi kunne ikke tro det de sa.
Freddy sa at alle Newcastle-jenter er bikkjer.
Slang dritt om egne fans.
Samtidig var Conrad i rommet ved siden av og overvåket.
Opptaket er litt uskarpt.
Kameraene var ikke bra.
De snakket om alle slags tarvelige ting.
Det var utrolig å høre.
Du går inn og det er 50 jenter der.
Nei, bare gå inn, ta en drink, jentene er der,
du velger om du vil ha en jente.
Maz var sitt kongelige jeg
og overbeviste Doug og Freddy.
De fordømte seg selv med hvert ord de sa.
Vi kunne ikke tro det.
Freddy og Doug sa: "La oss gå ut og more oss."
Vi dro til Milady Palace.
Erotisk dans, nattklubb.
Det var fullt av jenter der, og de slo seg helt løs.
Freddy Shepherd sa til Maz, den falske sjeiken,
at de måtte være forsiktige med hva de gjorde i Storbritannia,
på grunn av de britiske tabloidene.
Det er uro i Newcastle United i kveld
etter at sjefene ble tatt i en tabloidfelle
av News of the Worlds Mazher Mahmood,
også kjent som den falske sjeiken.
Anklagene mot de to mennene
ble trykket i News of the World
etter en reporter fersket dem på et spansk bordell.
Avisen sier de jevnlig dro på kvinnejakt på forretningsreiser.
De sier de hadde hånet fansen,
kalt Tyneside-kvinner for bikkjer.
Avsløringene har sjokkert og forferdet fansen.
De burde trekke seg.
Etter det de har sagt om kvinner, at de tør.
Det de har gjort er utilgivelig.
Fansen utgjør denne klubben.
Ikke sjefene.
EKSKLUSIVT!
Helt fenomenalt, hvordan han fikk sjefene
fra Newcastle til å slenge med leppa.
"Alle Newcastle-jenter er bikkjer."
Verdenspressen fulgte
det Mazher gjorde med Sunday.
Fansen på gårsdagens hjemmekamp gjorde det klart
at de følte seg forrådt. De ropte: "Judas!"
Judas!
De ba om deres avskjedigelse,
og ropte: "Spark styret!"
Spark styret!
Etter historien ble kjent,
vant Mazher Årets reporter 1999,
noe som er utrolig.
Det var bare...
Førsteklasses, undercover, etterforskende journalistikk
jeg ikke matchet.
Jeg kunne aldri ha gjort noe så bra.
VÅR MAZ VINNER ÅRETS REPORTER!
Jeg var svært stolt.
Det er stort. Det er
Oscar-utdelingen for vårt yrke.
OG PRISEN GÅR TIL...
Det er ingen bedre følelse
enn å se en flott historie som du har oppdaget
på forsiden, og du vet
at resten av Fleet Street ser det og sier: "Oi!"
BRITISH PRESS AWARDS ÅRETS REPORTER 1999
Mazher var nå den best betalte reporteren i avisen.
Med god grunn.
Jeg beundret definitivt Maz.
Han hadde det andre ville ha.
Beundringen til folk som leser avisen,
og fra dem som sitter med makten.
Hvis han knipset, fikk han penger til en historie,
mens resten av oss måtte tigge.
Det var et spill for ham. Og han vant. Hver gang.
Jeg husker jeg så ham i en vakker bil,
på flotte restauranter.
Smykkene, han hadde en Rolex.
En massiv, flott leilighet med fire soverom i Kensington.
Han var en utmerket journalist.
Men det må jeg si...
Han var hensynsløs.
Helt hensynsløs.
Ingenting kunne stoppe ham.
Absolutt ingenting.
MAZHER MAHMOOD NEKTET Å KOMMENTERE.
NEWS UK NEKTET Å KOMMENTERE.
Tekst: Benjamin Sveen