Tento seriál je dramatizace založená na svědeckých výpovědích.
Události a postavy mohly být pozměněny nebo zkombinovány.
Jedná se o třídílný seriál a obsah jednotlivých epizod
je třeba chápat a nahlížet na něj v kontextu celého seriálu.
Na netu jsem narazila na jeden profil.
Zeptala jsem se ho, jak se jmenuje, a řekl, že Mazher Mahmood.
S ním jsem si připadala,
jako bych byla středem vesmíru.
Řekla jsem mu, že jsem zvědavá a chci vědět, jak vypadá.
Nato...
mi poslal nějaké fotky, kde měl ale...
začerněné oči.
Zajímalo mě, co je zač.
Ptala jsem se, čím se živí,
a on, že je businessman.
Popravdě jsem to brala za bernou minci a neřešila to.
Nepozastavila jsem se nad tím.
Pak začal tvrdit, že pracuje pro vládu,
a to mě trochu zmátlo.
Vyptávala jsem se, pro jaké pracuje orgány.
To prý z bezpečnostních důvodů nemohl říct.
Měla jsem myšlenky typu:
„Hrozí mi něco?“ a tak podobně.
Pak se zeptal, jestli se chci sejít.
Řekla jsem, že ano,
ale musím vědět, s kým se mám sejít.
Nato se přiznal: „Nedělám pro vládu.
„Jsem novinář v utajení.“
Povídám mu:
„Co prosím?“
Tím to všechno začalo.
Maz se obyčejně nenechával fotit,
ale mně to dovolil
a sám pořídil stovky fotek
nás dvou jako páru.
Všichni si mysleli, že Falešného šejka znají.
Ovšem...
já ho znala jako člověka.
Znala jsem...
Mazhera Mahmooda.
Hlavní trestní soud Anglie a Walesu zahájil řízení Mazhera Mahmooda
známého jako Falešný šejk.
Bylo to tak neuvěřitelné, až to bylo věrohodné.
Nemohlo to být nahrané.
Ve skrývání své totožnosti se vyžíval celých 30 let.
Anonymita a utajení
byly v jeho hře klíčové.
Samozvaný „Mistr nástrah“
dochází každý den k soudu zahalený v kukle.
Podle mě byl bezohledný, nečestný
a neznal slitování.
Mazher Mahmood stál za několika bulvárními sólokapry,
HLAVNÍ TRESTNÍ SOUD
jako odhalení ovlivňovaných výsledků kriketu v Pákistánu
nebo plánovaný únos Victorie Beckham.
Maz ztvárňoval karikaturu člověka,
pro kterého peníze nejsou žádná starost
a ke kterému když se člověk dostane dost blízko, vydělá.
Nerada to říkám,
ale v tom, co dělá, je opravdu hodně dobrý.
FALEŠNÝ ŠEJK
Na konci 90. let
Maz získal cenu reportéra roku.
TIPAŘ PRO NEWS OF THE WORLD
CENA REPORTÉROVI ROKU 1999
Byl na sebe tak hrdý.
Byl tím nejlepším
novinářem, reportérem, říkejte tomu, jak chcete.
Ovšem od roku 2000
se začali v News of the World nabourávat do telefonů ve velkém.
NOVINÁŘ PRO NEWS OF THE WORLD
Pane Mulcaire?
Najali soukromého detektiva Glenna Mulcaira,
aby lidem napichoval telefony a odposlouchával jejich zprávy.
Maz ho nesnášel. Jednak to bylo nezákonné,
jednak to byla laciná, ledabylá
a dementní novinařina.
Glenn Mulcaire nicméně přinesl spoustu příběhů za malé peníze.
Byl to takový úspěch,
že Mazhera už nebylo potřeba.
Stačilo poslouchat jejich zprávy. A vyšlo to levněji.
Žít ve světě bulváru bylo náročné a stresující.
Vaši hodnotu určoval váš poslední článek.
Když jste neměli dobré výsledky, vyrazili vás. To bylo časté.
NOVINÁŘKA PRO NEWS OF THE WORLD
Od lidí se očekávaly senzace.
ZÁSTUPCE ŠÉFREDAKTORA
Mahmoodovi musíme uznat,
že od něj požadovalo senzace jeho vlastní ego.
Mazher se musel předvést, aby dokázal, že jeho klasické metody
stojí za ty peníze a vyplatí se je praktikovat.
V roce 2002 jsem pracoval jako detektiv inspektor
jednotky pro únosy a zvláštní vyšetřování.
Mazher Mahmood nám sdělil, že mají tajného informátora,
který pronikl do gangu východoevropanů.
O tom nemůže být pochyb.
Maz byl velmi dobrý v pěstění svých zdrojů.
ŠÉFREDAKTOR NEWS OF THE WORLD
Měl řadu kontaktů z podsvětí,
které od nás za dobré tipy dostávaly zaplaceno.
Tentokrát narazil na zlatou žílu.
Poskytl nám šokující zvukovou nahrávku,
na které členové gangu mluvili o únosu
velmi vysoce postavené osoby.
Dostat ji nebude problém.
O kolik by sis řekl, Jayi?
-Pět milionů bude stačit. -Pět.
To nebude problém.
Stoprocentně zaplatí.
Máte týden na to,
-abyste tam ty peníze zanesli. -Jo.
Jestli je tam nenajdu, rozsekám ji na kusy, jednoduché.
Řekl nám,
že plánovaným terčem únosu
je Victoria Beckham.
Musím přiznat, že mou první reakcí bylo pomyšlení:
„A do prdele, co budeme dělat?“
Stojí za připomenutí, že v té době
měli David a Victoria Beckhamovi téměř královský status.
Prakticky žili na titulní straně.
Zpráva o pokusu o únos v jejich rodině
by se proto dostala mezi nejvýznamnější
na celém světě.
SOUKROMÝ POZEMEK - NEVSTUPOVAT
Plánovali číhat před sídlem Beckhamových,
počkat, až bude Victoria vyjíždět z domu,
a pak ji přepadnout,
unést, zdrogovat
a požadovat výkupné.
Kdyby s sebou měla děti,
unesli by i je.
Chtěli požadovat pět milionů liber.
Dostalo se k nám také šokující video jednoho z podezřelých,
kde bylo jasně vidět, že má pistoli.
Mauser.
Německá.
-Německá? -Jo.
-Aha. -Moc dobrá.
Velmi bezpečná.
Velmi silná.
Z ničeho nic to bylo nesmírně vážné.
Šlo o možné ohrožení života.
Bylo uděleno povolení nasadit ozbrojený tým.
Náš zákrok v několika následujících hodinách
by pro někoho mohl znamenat rozdíl mezi životem a smrtí.
Maz sjednal schůzku s členy gangu na jednom hotelovém parkovišti.
Ozbrojený tým čekal v pohotovosti.
Gangsteři dorazili.
Inspektor z ozbrojeného týmu vydal pokyn: „Teď!“
ZABRÁNILI JSME 5MILIONOVÉMU VÝKUPNÉMU
ÚNOS POSH BECKHAM
Jedno musíte uznat. Ten chlap měl koule.
O tom žádná.
Proto ho v News of the World zbožňovali.
Pokus o únos Beckhamových byl senzace.
Noviny šly na dračku, když to tak řeknu.
Scotland Yard dnes prohlásil, že se podařilo zmařit
plánovaný únos Victorie Beckham.
Victoria Beckham dnes zmínila své naprosté zděšení
a přiznala, že ji ta zpráva k smrti vystrašila.
Pětice mužů se postaví před soud,
aby v souvislosti s únosem čelila obviněním 24. února.
Bylo to naprosto děsivé, pro mě i pro rodinu.
Skutečně příšerné.
Můžete vyjít z domu bez ochranky?
Ne, nikam... Nikam nechodíme.
-Ani děti? Bez ochranky ani na krok? -Nikam.
Ne.
Soud probíhal o několik měsíců později.
Z obou stran byla slyšet
různá obvinění ohledně důkazů,
které News of the World předložily.
Členové gangu tvrdili, že to bylo spiknutí,
které proti nim zosnoval ten informátor.
V médiích i jinde se říkalo...
ÚNOS ZA 5 MILIONŮ, NEBO BULVÁRNÍ DIVADLO?
že to celé bylo nahrané
a šlo jen o to získat senzační reportáž.
Dramatický soudní případ byl dnes uzavřen.
Dle obhájců se žádný únos nechystal
a jejich klienti byli zadrženi
vinou mylného vyšetřování ze strany novin.
FALEŠNÝ ŠEJK V ÚZKÝCH SOUD KONČÍ NEZDAREM
Když soud k ničemu nedospěl,
vypadalo to, že tím kariéra Mazhera Mahmooda skončila.
Ten informátor pak ovšem přiznal,
že si všechno vymyslel a šlo mu jen o peníze.
Vymysleli jsme jakési spiknutí o únosu.
HLAS INFORMÁTORA
Já osobně jsem to udělal pro peníze.
Byla to naprostá lež.
Chtěli vinit News of the World a Mazhera Mahmooda.
NEWS OF THE WORLD SI STOJÍ ZA SVÝM
My se ale ničeho nedopustili.
Zcela oprávněně jsme šli na policii
a předložili jsme všechny důkazy.
Policie a úřad prokurátora se rozhodly,
že se budou případem zabývat,
a u soudu si to rozmysleli.
Jeden soudce dokonce uznal,
že neměl důvod pochybovat,
že Maz to spiknutí bral vážně.
Šlo snad čistě o výmysl onoho informátora?
Hrála roli skutečná tvrzení ostatních členů gangu,
nebo šlo o výplod ještě někoho jiného?
Prostě nevím.
Šéfové by samozřejmě raději,
aby se s případem pokračovalo
a dospělo se k odsouzení.
To by byla třešnička na dortu.
Ovšem pochybuju, že by to ve výsledku něco změnilo.
Tehdy šlo hlavně o reportáž
a o způsobené pozdvižení.
Pokus o únos Beckhamových
Maze naučil, že o jeho práci je zájem.
Sundali mu opratě.
Dá se říct, že dostal zelenou.
Tohle období u News of the World
bylo jeho nejlepším a nejproduktivnějším.
Všechny jeho zprávy měly mezinárodní dosah.
PRINCEZNA ZAPRODALA KRÁLOVSKOU RODINU
Marie Kristina podrazila královnu
Bylo k neuvěření, jak může týden co týden tohle zvládat.
Vylepovali jsme obrovské plakáty
úspěšných titulních stran jako motivaci.
Často to byly případy Falešného šejka.
Miloval práci v utajení,
MAHMOODOVA EXPARTNERKA
sbírání reportáží, odhalování druhých.
To bylo jeho. Na to ho užilo.
Jednou, když jsme byli na výletě v Dubaji,
šli jsme na oběd do přístavu
a byla tam jedna krásná jachta.
Řekl mi: „Na té jachtě jsem dělal nejnovější reportáž.“
Prý nastražil past
na Svena-Görana Erikssona.
Haló, Svene!
Sven-Göran Eriksson byl tehdy manažerem anglické fotbalové reprezentace.
Pokud jde o sport, v této zemi sotva najdete vyšší pozici.
Málokdy se stalo, že by o Svenovi bulváry nepsaly.
Měl řadu poměrů
a skandály se ho držely na každém kroku.
Článek o něm jako novinový tahák nikdy nezklamal.
Maz se doslechl, že se Sven shání po lukrativních nabídkách práce.
Mistrovství světa bylo za rohem,
takže se měl spíš soustředit na tým.
On přitom myslel jen na vlastní kapsu.
Byla to obrovská zrada.
Ale víte, co ještě? Velká senzace.
Maz nám předložil svůj neskutečný plán.
Náklady měly být
v desítkách tisíc liber.
Nicméně jsme dospěli do bodu,
kdy jsme v Šejka věřili natolik,
že jsme na to kývli.
Člen Mazova týmu Svena kontaktoval a zeptal se,
co by Sven řekl na to,
kdyby měl v Dubaji založit a řídit fotbalovou akademii.
„Ano, to ho bude zajímat.“
„Chtěl by přiletět první třídou na víkend
„a sejít se s šejkem, který to bude financovat?“
SVENŮV AGENT
„Ano, chtěl.“
Svenův agent měl velice chytrého právního poradce
jménem Richard Des Voeux.
Byl prozíravý,
a než přistoupil k jednání o cestě do Dubaje,
chtěl se nejdřív sejít u nás v kanceláři v Londýně.
To mělo ovšem jeden háček.
Žádnou jsme neměli.
Takže co teď?
Vytvoříme ji.
Pronajali jsme si nádherné kanceláře.
Vyzdobili je falešnými fotografiemi šejka s různými celebritami.
Byla to hotová sázka do loterie.
Ani ve snu by mě nenapadlo...
SVENŮV PRÁVNÍ PORADCE
že o mně budou psát v News of the World.
Četl jsem si, jak nachytali ostatní,
a byl si docela jistý,
že mně by se něco takového nikdy nemohlo stát.
Jejich kanceláře byly opravdu velmi luxusní.
Byly tam fotky šejka
s vysoce postavenými osobnostmi.
To mě samozřejmě v otázce, s kým mám tu čest,
do jisté míry ubezpečilo.
S Des Voeuxem jako dravým advokátem to nebylo jednoduché taky proto,
že je hodně v obraze, co se týče Blízkého východu.
Začal ze sebe chrlit hospodářské statistiky
a oni vůbec nevěděli, která bije.
To jsem mluvil s člověkem,
který šejka v nějakém směru zastupoval.
Bylo velice obtížné
dostat z něj jakékoli podrobnosti o projektu.
Na druhou stranu se velmi snažili zdůraznit,
jakou nabízí kvalitní pohostinnost.
Letenky do první třídy,
ubytování v těch nejluxusnějších hotelech.
Nemohu popřít, že jsme si říkali,
že za to nic nedáme,
když jeho pozvání přijmeme,
doletíme za ním
a vyslechneme ho.
Maz si ovšem uvědomoval,
že advokátovi se musí vyhnout.
Dávali jasně najevo,
že ona pohostinnost se týká Svena
a Svenova agenta Athola, ne mě.
Chytrý tah.
A právě Athole
trval na mé přítomnosti.
Nakonec řekl, že mi zaplatí letenku sám.
Tím se všechno jen zkomplikovalo,
protože ten chlap
je s prominutím vychcanej.
Svena a Athola vyzvedl řidič v limuzíně
a odvezl je na letiště v Heathrow.
Zato já cestoval po vlastní ose.
Letěl jsem ekonomickou třídou.
DUBAJ
Se Svenem a Atholem jsme se sešli v Burdž al-Arab.
Byla navržena s jasným úmyslem
dělat velkolepý dojem. A taky že dělá.
Maz věděl,
že mu uvěří cokoli a že mu na všechno skočí,
jen když je dokáže přesvědčit,
že má bohatství, o kterém se jim nikdy ani nesnilo.
Šejk Svenovi přichystal opravdu vřelé přivítání.
Zjevně neměl nejmenší úmysl mě oslovit
nebo mě jakkoli zapojit do konverzace,
což mi nevadilo.
Dávali jsme si velký pozor, abychom se nedopustili nějakého faux pas.
Sven se vysloveně ptal,
jestli nebude neslušné,
když si objedná víno.
Naše rada zněla,
ať to raději nedělá.
Šejk nám víno nejen nabídl,
ale natolik nás k pití pobízel, až jsme nabyli dojmu,
že by bylo neslušné si nedat.
Byl to, abych tak řekl,
takový test, abych zjistil, jestli couvnou,
když si taky dopřeju.
Tak jsem si objednal.
Pili lahve vína za tisíc liber.
Víno bylo vynikající.
Bylo tím nejlepším z celého večera.
Oddávali se luxusu nad luxus
a on mu to spolknul i s navijákem.
Prvních deset, patnáct minut
mluvili jen o svých plánech.
Vymezili jsme si jako jasný mantinel,
že Sven se bude plně soustředit na mistrovství světa.
Šejk se pak vyptával na další nápady.
Svenův agent se zmínil o jednom fotbalovém klubu na prodej
a jestli by ho šejk nechtěl koupit.
Že Sven by se dokonale hodil na místo manažera.
Nepřišlo mi to nějak problematické.
A upřímně to tak nevidím ani teď.
Pouze se zajímal
o potenciálně zajímavou příležitost
pro případ, že by se fotbalová asociace
po mistrovství světa rozhodla, že je čas na změnu.
Za celou večeři se Sven k ničemu nezavázal
ani nic nepřislíbil.
Co se událo potom,
bylo pro Maze typické.
Rozhodl se, že chce Svena vidět ještě jednou a o samotě.
Jak s takovou situací naložíte?
Pronajmete si luxusní jachtu
a nehledíte na náklady.
Co je nějakých deset tisíc za den,
když jde o reportáž?
Ta jachta nás nepochybně utvrdila
v přesvědčení, že jednáme s lidmi,
kteří disponují nezbytnými prostředky k tomu,
aby dohodu dotáhli do konce.
Nepochybně hrála roli skutečnost, že šlo o někoho
z jiné země,
jiného kulturního zázemí,
a byl jsem možná trochu přehnaně uctivý,
abych nezapůsobil nezdvořile.
Kdyby to byl bílý chlápek z jižního Londýna,
nejspíš bych byl daleko víc
neústupný,
než jak mi přišlo náležité.
Potom nám nabídli, jestli si nechceme před obědem zaplavat.
A...
Sven se původně tvářil, jako že není proti.
Kvůli tomu jsme si řekli: „Když jdou všichni, tak proč ne?“
Převlékli jsme se do plavek,
ale Sven si to mezitím rozmyslel.
Řekl jsem si, že už se teda chvilku smočím,
udělám si několik koleček a půjdu zpátky.
A tak Maz
konečně dostal Svena tam, kam potřeboval.
Kde si mohli o dohodě v klidu promluvit po stránce financí
a kde mohl zaznamenat každé slovo.
13. 1. 2006 - 13:50
A že mu ta slova zavařila.
Vrátil jsem se do Londýna.
Věděl jsem, že máme problém hned, jak mi zazvonil telefon.
První, co řekl, bylo:
„Richi, tomu neuvěříš. Celé to nastražily News of the World.“
Hlavou vám kmitají myšlenky.
Jaký dopad to bude mít na vás a vaše klienty,
na vaši rodinu,
vaši pověst.
Vím, že jsem se cítil,
skoro jako bych dostal ránu pod žebra.
Byla to tak ohromná novinářská nástraha
jako dosud žádná.
Tři zřetelná slova obrovským tučným písmem.
„Svenovy ničemné obchody.“
Bylo to přes celou titulní stranu,
další dvoustranu,
dvoustranu po ní
a ještě další dvoustranu.
Všichni se toho chytli.
Šířilo se to jako lavina.
Fotbalový trenér Anglie Sven-Göran Eriksson
se stal středem dalšího skandálu.
Stal se obětí klasické bulvární léčky.
Navnadili ho na hromady peněz
a zasekli háček.
13. 1. 2006 - 13:58
V rozhovoru s reportérem v utajení
se rozpovídal o tom, že ho vytlačují z reprezentace,
aby řídil klub Aston Villa.
Obsah toho článku byl k smíchu.
Z velké části se dalece odkláněl od toho, co bylo ve skutečnosti řečeno.
Některé části byly přehnané, jiné vymyšlené.
Něco byly prachsprosté lži.
V minulosti existovaly pochyby o Svenově oddanosti
k zájmům reprezentace.
Nyní se mluví o jeho charakteru.
Jak se s tím naložilo,
jak si to vyložila veřejnost,
to mě opravdu šokovalo.
Měli by se ho zbavit.
Natropil spoustu skandálů.
Podle mě byl průměrný.
Je to práce pro Angličana.
Svene, chystáte se odjet z Anglie?
Pro Svena po osobní stránce
i po profesní stránce
byly vedlejší dopady toho incidentu
zcela zásadní.
Hledá se nový trenér pro anglickou reprezentaci.
Stávající šéf Sven-Göran Eriksson
souhlasil, že z nejvyšší pozice odstoupí
po letním mistrovství světa.
Anglie vypadává z mistrovství
po porážce na penalty ve čtvrtfinále proti Portugalsku.
Jak se dalo čekat,
vinil News of the World
a Mazhera Mahmooda.
Kdybychom skutečně jednali proti zájmu veřejnosti,
tak by si člověk mohl říct: „Dostali jste mě.“
Ale tohle?
Vyjeli jsme,
abychom si vyslechli návrh, ze kterého nic moc nebylo,
a vy se kvůli tomu snažíte
zničit třem lidem život a pošlapat jejich pověst?
To si člověk říká: „Je to ale banda kreténů.“
Víte?
Sven-Göran Eriksson obžaloval News of the World
z porušení důvěrnosti.
Prohlašuje, že překrucování slov
pronesených v důvěrném rozhovoru je proti zájmu veřejnosti.
Spor byl vyřešen.
Redakce News of the World učinila dobročinný dar
a proplatil Erikssonovi náklady na právní zastoupení.
Mazher Mahmood alias Falešný šejk
je mistrem nástrah na celebrity.
Jde však o legitimní formu investigativní žurnalistiky?
Své kontroverzní motivy obhajuje.
Říkáte si někdy: „Jsou vlastně milí.
„Vážně jim mám a chci takto zničit život?“
Odhalujeme pouze osoby, které se trestně nebo morálně provinily.
K jejich vyšetřování jsme oprávněni
a je naší profesní povinností
zajistit, aby se veřejnost dověděla pravdu.
Tento úkol noviny plní už 165 let
a budou plnit dál.
Pouze určitý typ člověka se dokáže prosadit
jako agent v utajení.
Musí dennodenně oklamávat ostatní,
navazovat přátelské vztahy s terči
a pak z nich...
Dostat z nich, cokoli je zapotřebí.
Práce pro Maze mě naučila,
že jsem v tom přirozeně dobrý.
Myslím, že tahle schopnost
souvisí s mým nelehkým dětstvím.
Byli jsme první děti imigrantů narozené ve Spojeném království.
Otec sem přišel za lepším životem pro své děti.
Hlavní bylo dobré vzdělání.
Takže mě dal do soukromé přípravky.
Musel kvůli tomu mít tři zaměstnání.
Jako první potomci imigrantů jsme cítili velký tlak na to,
abychom uspěli.
Aby z nás byli právníci, doktoři,
inženýři.
Když to řeknu bez obalu,
rodiče na nás frustrovaně přenášeli
své nenaplněné ambice.
Kvůli tomuto tlaku
se u nás vyvinul obranný mechanismus.
Tento obranný mechanismus měl již od útlého věku
podobu lhaní.
Rodiče se zeptali: „Jak bylo ve škole?“ Řekli jste, že báječně.
„Cos dostal z písemky?“ „Jedničku.“
Samé lži.
Jen abych tomu tlaku unikl.
Získal jsem zcela odlišné zásady.
Můj původ se od Mazova téměř neliší,
takže vím, jak funguje,
protože jsem stejný.
Podle Maze účel světí prostředky.
Myslím si, že Maz je nepochopený, protože lidi o něm mají
určité předsudky,
že je nemilosrdný, zlý,
že pro článek udělá cokoli.
To vůbec není pravda a není to fér.
Řekla bych, že lidi neví, jak dovedl být
milý a velkorysý, jako rodinný typ.
Jak loajální byl ke svým přátelům.
Některé jeho povahové stránky
jsou velmi dobré.
Náš společný čas
byl velká jízda.
Zmínila jsem se mu,
že jsem bývala blázen do Davida Cassidyho.
PRO ZEE
Několik dní nato jsem dostala CD
a na něm všechny písničky od Davida Cassidyho.
A na prvním místě byla „I Think I Love You“.
Myslím, že tě miluji
Zahrnoval vás láskou,
abyste měli pocit, že si vás váží.
Cítili jste se být součástí rodiny.
Cítili jste se žádaní.
Takhle vás přiměl dělat to,
co od vás chtěl.
Začala jsem s ním dělat reportáže.
Drásalo mi to nervy.
Ale byla to zábava.
Myslím, že tě miluji Tak čeho se tolik bojím?
Bojím se, že jistě nevím...
Cestovali jsme všude možně a dělali spolu reportáže.
Když jsem přijela do Londýna, abych mohla být s ním,
nikdy jsem nevěděla, co mě čeká.
Hej, já tě asi miluji
New York, Las Vegas,
Indie, Dubaj.
Musela jsem si zřídit nový pas.
Ten starý už byl plný.
ODPORNÁ ARÁBIE
Měla jsem to štěstí podílet se na reportážích,
které něco změnily.
SEXUÁLNÍ OTROCI, OSTUDA BRITÁNIE
Kterými pomáhal.
Byly to významné příběhy jako...
o haitském dítěti.
PŘEŽIVŠÍ DÍTĚ NA PRODEJ
Z takových měl opravdu...
dobrý pocit.
V případě jednoho článku
podle mě ani jeden z nás nečekal,
že bude tak úspěšný.
Milionář z chatrče byl hollywoodský trhák.
Hráli v něm Dev Patel,
Freida Pintová
a Rubina Ali, která ztvárnila její mladší já.
Budeš filmová hvězda?
-Ano. -Ano.
Rubinu objevili ve slumech.
Narodila se a vyrůstala tam.
Maz dostal tip, že Rubinin otec
se ji chystá prodat.
Zoufalí lidé činí zoufalé věci.
BOMBAJ
Dorazili jsme do Bombaje a já se Maze ptala,
jak to bude probíhat.
Vysvětlil mi,
že budu jakože dubajská princezna.
Naše historka byla, že jsem jeho dceru viděla v tom filmu
a moc se mi líbila.
Já sama děti nemám
a chtěla bych ji adoptovat,
vzít si ji s sebou a dopřát jí lepší život a vzdělání.
Rubina s otcem a strýcem přijeli k nám do hotelu.
Maz se zeptal, jestli ji chtějí dát k adopci.
Řekli, že ano,
ale že otec zvýšil cenu
z původních, myslím, 50 tisíc na 200 tisíc liber.
Už totiž věděl, že jde o dubajskou princeznu.
Viděla jsem na nich, jak jsou nadšení,
a říkala si:
„On je toho vážně schopný.“
HVĚZDA Z MILIONÁŘE Z CHATRČE NA PRODEJ
Otec ji nabídl falešnému šejkovi
Článek vyšel další den
a za sebe můžu říct,
že z něj byla nečekaně velká senzace.
Ten ohlas byl...
monstrózní.
Britský bulvár News of the World
přišel s šokujícím tvrzením,
že otec jedné z dětských hvězd
z oscarového filmu Milionář z chatrče
chtěl prodat vlastní dceru reportérovi v utajení.
Kdyby do toho Maz nevstoupil,
jak můžeme vědět, že by nepřišel s penězi
a Rubinu si neodvedl nějaký pedofil?
Jsem proto vděčná,
že tu reportáž dostal
a mohli jsme tu malou zachránit.
Otec tvrdí, že vznesená obvinění jsou falešná
a že to bylo nastrojené.
Indická policie ho údajně nebude žalovat
a případ považuje za uzavřený.
Vím, že mu potom volal Larry King.
Říkal, že by si s ním chtěl promluvit
ve své TV show.
Larry King udělal rozhovor
v podstatě s každým, kdo něco znamenal.
A teď chtěl do svého pořadu Maze.
Byl na telefonu
a já jen cvakala foťákem.
Larry King mu řekl: „Je mi ctí, že vás tu mám.“
Já si jen říkala: „Páni,
„tak to vážně koukám.“
Dokázal to.
Na telefonu je Mazher Mahmood.
Stále si neoblomně stojíte za tvrzením,
že otec té holčičky se ji pokoušel prodat?
Na sto procent, Larry.
Řeknu vám, sešli jsme se tři dny po sobě,
já, její otec Rafiq a další členové rodiny.
Z Maze se stala globální senzace.
Jeho popularita ve Spojeném království
se rozšířila do celých Spojených států
i do celého světa.
Strávil tolik let psaním reportáží,
až se časem stal středem své vlastní.
Musíte mít nervy z ocele.
To jsem já, reportér v utajení.
Živím se odhalováním zločinců a mravních poklesků.
Televize často přiživovaly jeho tajemnou personu
a já si myslím, že se do ní časem zamiloval,
jakož i do slávy, kterou mu přinesla.
Nahráváme vás tak, abychom neprozradili vaši totožnost.
Má práce je založená na lsti.
Bez utajení své totožnosti bych nemohl pracovat.
Bylo to vtipné, protože byl tou nejméně známou známou osobností.
Znali jeho jméno,
ale ne jeho tvář.
Přišlo mi podivuhodné,
že i když byl jako Falešný šejk tolik známý,
pořád mu na to skákali.
Vévodkyně z Yorku Sarah Fergusonová byla tajně natočena,
jak podle všeho plánuje představit reportéra bulváru
coby podnikatele
svému exmanželovi princi Andrewovi.
Fergusonová se omluvila s tím, že její známá finanční tíseň, cituji:
„Takto zásadně chybný úsudek neomlouvá.“
Stala se z něj bezmála národní instituce.
Dosáhl všeho, čeho dosáhnout chtěl.
Dostal se mezi nejlepší investigativní novináře
dá se říct všech dob.
Mahmood byl na vrcholu.
Byl na vrcholu.
Byl králem bulváru.
Byl v pořadu Larryho Kinga,
BBC s ním udělala rozhovor.
To ale nestačilo.
Mazovy ambice neznaly hranic.
Chtěl skutečnou moc.
Moc, které byli na pospas premiéři, celé vlády.
Moc, jakou mají jen bulvární redaktoři.
Svěřil se mi, že má ambice
stát se prvním asiatem v křesle redaktora na Fleet Street.
Aby uspěl, musel udělat dojem
na Ruperta Murdocha.
O mě nemůže být takový zájem.
Myslím, že Maz má velmi složitou povahu.
Navenek byl...
hodně hrdý, sebevědomý,
drzý, arogantní.
V nitru byl ale jiný.
Skutečně se domnívám, že mu chyběla sebeúcta.
Podle mě měl neustálou potřebu lidem něco dokazovat.
Toužil po obdivu
a respektu od všech nadřízených v News of the World,
až po samotného majitele.
Chtěl být jedním z nich.
Jednoho večera mi Maz zavolal.
Rupert Murdoch měl přijít na návštěvu.
Povídá: „Potřebuju něco velkého.“
V těch letech
se bulvár soustředil mimo jiné na imigraci.
Dvěma velkými problémy
byli jednak migranti přijíždějící v náklaďácích,
jednak nelegální migranti na trhu práce,
kteří kazili trh místním dělníkům.
PŘIVÝDĚLEK 4,55 LIBER NA HODINU
Titulní články o imigraci,
odhalení nelegálních přistěhovalců,
to vše zvyšovalo prodej.
Byla to Murdochova libůstka.
Maz měl teda v plánu
shromáždit tolik nelegálních migrantů,
kolik jen půjde,
a vydat je úřadům.
Povídám mu: „Jo, je to proveditelné.“
V té době
tu zoufale hledali zaměstnání paňdžábští nelegální migranti.
Kvůli ní sem totiž přišli.
Chtěli vydělávat a peníze posílat domů, aby pomohli rodině.
S Mazem jsme teda vyrazili do jednoho domu,
bytového domu,
kde dle mého vědomí přebývali nelegální migranti.
Jsem z Paňdžábu, proto mi taky Maz zavolal.
Povídám: „Chci vám někoho představit.“
Maz pak spustil svoje divadýlko.
„Dnes máte štěstí.
„Změním vám život.“
Vymyslel si historku, že dělá nábor pracovníků
na jednu gigantickou stavební práci.
Říkal jim: „Dostanete skvěle zaplaceno.
„Dám vám víc než kdo jiný.“
Prý jestli nebudou mít papíry, tím líp,
protože budou poslouchat.
Maz jim řekl: „Tuto sobotu
„vás převezeme na stavbu.
„Tam vám vezmou míry a dostanete výbavu:
„bezpečnostní obuv,
„ochrannou přilbu
„a reflexní vestu.“
Musím říct, že to zahrál dobře.
Působilo to věrohodně.
Pak nastal den nástrahy.
Ze začátku se lidi jen pomalu trousili
a Maz byl trochu zklamaný,
protože to vypadalo, že dopadneme jen hrstku.
S postupem času ale chodili další a další
a jemu už byla vidět na očích
ta spokojenost, že to vyšlo.
Chtěli se u mě ujistit, že je to čisté.
Povídám: „Jasně, ukážeme vám staveniště,
„dostanete boty a přilby
„a bude to.“
Spolkli to i s navijákem.
Ani se moc nevyptávali.
Bylo ticho,
hrobové ticho.
Bylo vidět, že chtějí ty peníze,
ale nejsou si úplně jistí, co se děje.
Sjeli jsme z hlavní silnice
a dovezli je jak na stříbrném tácu
do detenčního zařízení v Colnbrooku.
Mělo vchod jako do vězení.
Tou dobou se už dovtípili.
Začal se šířit vztek a nenávist.
A strach.
V Colnbrooku nic takového nečekali.
Neměli ani šajn, co se to děje.
Kdyby nás nepřijali, chystal jsem se to vzdát.
Utekl bych.
Maz jim vyhrožoval.
Jestli si je nevezmou,
napíše do svého článku,
že Ministerstvo vnitra je přehlíží.
V ten moment mi to došlo.
Obvykle své činy můžete ospravedlnit tím,
že si řeknete: „Je to padouch, je zkorumpovaný,“
nebo že kvůli němu druzí trpí.
Ovšem na rozdíl od jiných reportáží
tohle nebyli padouši.
Nikomu neubližovali.
Byli tady jen proto, že se snažili si přilepšit.
Podílel jsem se
na ničení životů druhých.
Jen kvůli článku v novinách.
Neměl jsem to dělat.
Měl jsem mu říct ne.
Šel jsem jako tele na porážku.
Člověk si říká,
že když on sám měl rodiče imigranty,
bude mít spíš pro jejich úděl pochopení.
Ale ne.
Neměl pro své oběti ani špetku soucitu.
Příběh jsme měli.
A bylo to, hotovo.
Maz rád dělal na reportážích, o kterých nebylo pochyb,
že dostanou dvojstranu nebo titulní stránku.
Tato dostala jen malou část dvojstrany
spíš v půlce výtisku.
LAPILI JSME DVA AUTOBUSY NELEGÁLNÍCH MIGRANTŮ
Byl teda zklamaný, že nedostal víc prostoru
a neupoutal pozornost Ruperta Murdocha.
Pevně věřil, že ho povýší.
Nebylo mu to dáno.
Vypadalo to, že zůstane outsiderem.
Někteří lidé se na bulvár dívají spatra
a říkají si pro sebe:
„To jsou ohavné reportáže.“
Je sice pravda, že mohou někomu zničit život,
ale nikoho nebudou odhalovat pro jejich slušné chování.
S tou reportáží o migrantech
odvedl znamenitou bulvární investigativní práci.
Vybral si skutečný problém.
Našel způsob, jak ho znázornit.
A jednal v zájmu veřejnosti.
Mazher Mahmood a News UK byli požádáni o komentář, ale nevyjádřili se.
PŘÍCHOZÍ HOVOR - MAZHER M
V tu chvíli už nebyl tím andělem pomsty
a bojovníkem za spravedlnost, za kterého jsem ho prvně považoval.
Už jsem s tím nechtěl mít nic společného.
NEPŘIJATÝ HOVOR
Skončil jsem.
Ovšem Maz ne.
Už kolem sebe neměl tolik lidí.
Maz málokomu důvěřoval.
Mně věřil, byla jsem v jeho životě.
Loajalita pro něj byla hodně důležitá.
Jednou Maz dostal tip
o pákistánském kriketovém týmu a ovlivňování výsledků.
Obvykle se nevyjadřuju, nezapojuju se.
V týmu byl ale jeden hráč,
Mohamed Amir,
kterému bylo teprve 18.
Zeptala jsem se Maze, jestli by ho nemohl vynechat.
„Má osmnáct let.
„Vždyť to znáš, mládež v tomto věku
„vyvádí hlouposti.“
Řekl, že to je jedno.
Bral to tak,
že co si navařili, to si taky sní.
PŘISTIŽENI!
SKANDÁL VE VRCHOLOVÉM KRIKETU
AUTOR: MAZHER MAHMOOD
Mohamede, víte, že vás dnes zavřou.
Zasloužíte si vězení?
Po tomto začal být odtažitý.
Bylo vidět, že jsem se ho těmi námitkami dotkla.
Maz se stal nepochybně hůř zvladatelným,
obzvlášť potom, co se proslavil.
Nesnášel, když ho někdo zpochybňoval.
Reportáž byla na prvním místě.
Téměř ho to pohlcovalo.
Když s někým chodíte a všechno je fajn,
samozřejmě věříte, že to vydrží.
Další den mě odvezl na letiště,
doprovodil mě a řekl:
„Ozvi se, jak přistanete.“
„Jo, dobře.“
A tím...
to skončilo. Konec.
Už se nikdy neozval.
Byli jsme spolu pět let.
Myslím, že jsem znala jeho pravou tvář.
Alespoň to, co mi z ní ukázal.
Asi by se dalo říct,
že novinařina se pro něj stala vším.
Tak nějak ztratil pojem
o okolním světě
a žil jen tím, čemu se zrovna věnoval.
Nicméně přicházel s dalšími reportážemi.
Sólokapr o pákistánském kriketu mu přinesl další ocenění.
Byl jednomyslnou volbou v prestižním oboru.
PŘEDÁVÁNÍ CEN 2011
Tímto blahopřeji
REPORTÉR ROKU
Mazheru Mahmoodovi z News of the World.
Jak víte, Mazher zůstává v utajení.
Kdo za něj přijde převzít cenu?
Zasedal jsem v porotě, která Mazhera prohlásila za reportéra roku
a dala mu cenu sólokapra roku za to odhalení o pákistánském kriketu.
Řadí se mezi naprosto nejlepší a nejprofesionálnější novináře
a bylo mi ctí s ním pracovat. Děkuji.
Neměl jsem žádné pochyby o tom, že si je zaslouží.
Nehledě na to, že má nějaké ty kostlivce ve skříni.
Byl vážně machr.
Cítil jsem vůči němu stejnou míru závisti a obdivu.
Sólokapr roku, reportér roku.
Věřil svému úspěchu.
Celých 20 let
byli Mazher a News of the World v dokonalém vztahu.
Nikdo z nás nečekal, že to skončí takhle.
Nikdo.
Řada celebrit přistoupila k právním krokům
v obvinění News of the World z nabourávání telefonů.
Metropolitní policie si od novin vyžádala podrobnosti
o postupech jejich reportérů.
Mazher Mahmood byl požádán o komentář, ale nevyjádřil se.
News UK byly požádány o komentář, ale nevyjádřily se.
Překlad titulků: Martin Zeidler
Kreativní dohled Ludmila Vodičková