‫סדרה זו כוללת שחזורים דרמטיים המבוססים על עדויות.‬
‫דמויות ואירועים מסוימים שונו או אוחדו.‬
‫זו סדרה בת שלושה חלקים ויש לצפות בתוכנו של כל פרק‬
‫ולהבין אותו בהקשר של הסדרה כולה.‬
‫גלשתי באינטרנט וראיתי איזה פרופיל.‬
‫שאלתי אותו מה השם שלו, והוא אמר, "מאזר מחמוד."‬
‫הוא גרם לי להרגיש ש...‬
‫אני הדבר היחיד שחשוב.‬
‫אמרתי, "אני סקרנית, אני צריכה לדעת איך אתה נראה."‬
‫ו...‬
‫הוא שלח לי כמה תמונות, אבל הפנים שלו...‬
‫היו מושחרות.‬
‫חשבתי לעצמי, "מי הוא?"‬
‫שאלתי אותו, "במה אתה עוסק?"‬
‫והוא אמר שהוא איש עסקים.‬
‫ולמען האמת, פשוט קיבלתי את זה והמשכתי הלאה.‬
‫לא חשדתי בדבר.‬
‫זה עבר מאיש עסקים לעבודה בממשלה,‬
‫אז הייתי מבולבלת קצת.‬
‫התחלתי לשאול, "באיזה תחום בממשלה אתה עוסק?"‬
‫"אני לא יכול לספר לך, מסיבות ביטחוניות."‬
‫ואז חשבתי לעצמי,‬
‫"אני בסכנה?", משהו כזה.‬
‫יום אחד הוא אמר, "רוצה לפגוש אותי?"‬
‫ואמרתי, "בסדר,‬
‫"אני צריכה לדעת עם מי אני נפגשת."‬
‫ואז הוא סיפר לי. הוא אמר, "אני לא עובד עבור הממשלה.‬
‫"אני עיתונאי סמוי."‬
‫ואמרתי,‬
‫"רגע, מה?"‬
‫ככה הכול התחיל.‬
‫מאז לא הרשה לאנשים לצלם אותו,‬
‫אבל הוא הרשה לי לצלם,‬
‫והוא צילם מאות תמונות‬
‫של שנינו יחד.‬
‫העניין הוא שכולם חשבו שהם הכירו את השיח' המזויף,‬
‫אבל...‬
‫הכרתי את האיש מאחורי הדמות.‬
‫הכרתי את...‬
‫מאזר מחמוד.‬
‫משפטו של מאזר מחמוד, העיתונאי שידוע בכינוי "השיח' המזויף",‬
‫נפתח באולד ביילי.‬
‫זה היה לא ייאמן כל כך שזה היה אמין, מבינים?‬
‫זה לא יכול להיות מזויף.‬
‫במשך 30 שנה הוא התענג על הסתרת זהותו.‬
‫האנונימיות שלו, החשאיות שלו,‬
‫היו המפתח לכל ההצגה שלו.‬
‫מי שהגדיר עצמו כ"מלך העוקץ",‬
‫מגיע לבית המשפט בכל יום תחת מעטה של כובע גרב.‬
‫אני חושב שהוא היה אדם אכזר, רמאי,‬
‫וחסר רחמים.‬
‫מאזר מחמוד עמד מאחורי כמה סקופים ענקיים בצהובונים.‬
‫דברים כמו חשיפת מכירת משחקים בקריקט הפקיסטני,‬
‫ותוכנית לחטוף את ויקטוריה בקהאם.‬
‫מאז ניצל את הקריקטורה הזו‬
‫שלפיה כסף לא מהווה בעיה בכלל.‬
‫ושאם תתקרב, תוכל לקבל חלק ממנו.‬
‫לא נעים לי לומר,‬
‫הוא טוב מאוד, מאוד, מאוד במה שהוא עושה.‬
‫השיח' המזויף‬
‫הסאן הסאנדיי טיימס‬
‫דה טיימס ניוז אוף דה וורלד‬
‫ניוז אוף דה וורלד‬
‫בסוף שנות ה-90‬
‫מאז זכה בפרס עיתונאי השנה.‬
‫מודיע ניוז אוף דה וורלד‬
‫עיתונאי השנה 1999 מאזר מחמוד‬
‫הוא היה גאה כל כך בזכייה.‬
‫האיש הזה היה‬
‫החוקר, כתב, איך שלא תקראו לזה, מספר אחת.‬
‫אבל בתחילת שנות ה-2000,‬
‫בניוז אוף דה וורלד החלו בפריצות לטלפונים בקנה מידה תעשייתי.‬
‫עיתונאי ניוז אוף דה וורלד‬
‫מר מולקר?‬
‫בניוז העסיקו את גלן מולקר כחוקר פרטי‬
‫כדי שיפרוץ לטלפונים של אנשים ויקשיב להודעות שלהם.‬
‫מאז שנא אותו. אחת, זה היה לא חוקי.‬
‫שתיים, זו הייתה עיתונות זולה,‬
‫עלובה ומחורבנת.‬
‫אבל גלן מולקר הביא סיפורים רבים בעלות נמוכה מאוד...‬
‫ומאחר שזה הצליח כל כך,‬
‫לא היינו זקוקים יותר למאזר.‬
‫יכולנו להקשיב להודעות שלהם. זה היה זול הרבה יותר.‬
‫עולם הצהובונים היה לחוץ מאוד, מתוח מאוד.‬
‫היית צריך להוכיח את עצמך כל פעם מחדש.‬
‫פיטרו אותך אם לא סיפקת את הסחורה, אנשים פוטרו כל הזמן.‬
‫עיתונאית ניוז‬
‫ציפו ממנו לספק כתבות גדולות.‬
‫סגן עורך, ניוז אוף דה וורלד‬
‫אם להיות הוגנים כלפי מחמוד,‬
‫האגו שלו דרש ממנו להפיק כתבות גדולות.‬
‫מאזר היה צריך לעלות מדרגה, להוכיח שהטכניקות המיושנות שלו‬
‫היו משתלמות, גם מבחינה תקציבית וגם ככתבה.‬
‫בניין סקוטלנד יארד‬
‫בשנת 2002 הייתי בלש בדרגת מפקח‬
‫ביחידת חטיפות וחקירות מומחים.‬
‫מאזר מחמוד סיפר לנו שהיה להם מודיע סמוי‬
‫שהסתנן לכנופיה של מזרח אירופים.‬
‫לאיש לא צריך להיות שום ספק.‬
‫מאז היה טוב מאוד, מאוד בטיפוח מקורות.‬
‫עורך ראשי של ניוז אוף דה וורלד‬
‫היו לו המון קשרים בעולם התחתון,‬
‫ושילמנו להם אם הם נתנו לנו מידע טוב.‬
‫עם המודיע הזה, הוא הצליח מאוד.‬
‫הוא סיפק לנו קטע קול מזעזע‬
‫של הכנופיה מדברת על חטיפה‬
‫של אדם מפורסם מאוד.‬
‫אין בעיה לחטוף אותה.‬
‫כמה היית מבקש, ג'יי?‬
‫- אני חושב שחמישה מיליון זה בסדר. - חמישה.‬
‫זו לא בעיה. ב...‬
‫מאה אחוז מהמקרים, משלמים.‬
‫יש לך שבוע להביא‬
‫- את סכום הכסף לשם. - כן.‬
‫אם הוא לא יהיה שם, אני אחתוך אותה לחתיכות, זה הכול.‬
‫הוא אמר לנו‬
‫שהקורבן המיועד לחטיפה היה...‬
‫ויקטוריה בקהאם.‬
‫למען האמת, המילים הראשונות שעברו לי בראש היו,‬
‫"לעזאזל, מה נעשה עכשיו?"‬
‫אני חושב שחשוב לזכור, בזמנו,‬
‫דייוויד וויקטוריה בקהאם היו כמו בני מלוכה.‬
‫כל פעולה שלהם הפכה לכותרת ראשית.‬
‫אז ניסיון חטיפה של משפחת בקהאם‬
‫יהיה אחת הכתבות הגדולות ביותר‬
‫בעולם.‬
‫נכס פרטי הכניסה אסורה‬
‫הם התכוונו לתצפת על האחוזה של משפחת בקהאם,‬
‫וכש"פוש ספייס" תצא,‬
‫הם התכוונו לארוב לה,‬
‫לחטוף אותה, לטשטש אותה,‬
‫ולהחזיק בה בעבור כופר.‬
‫אם הילדים שלה יהיו איתה,‬
‫הם התכוונו לחטוף גם אותם.‬
‫הם התכוונו לדרוש חמישה מיליון ליש"ט.‬
‫הראו לנו גם סרטון מחריד של אחד החשודים‬
‫מתעסק במה שנראה בבירור כאקדח.‬
‫מאוזר.‬
‫- למה שלא... - גרמני.‬
‫- גרמני? - כן.‬
‫- בסדר. - טוב מאוד.‬
‫בטוח מאוד.‬
‫עוצמתי מאוד.‬
‫לפתע, זה הפך לרציני ביותר.‬
‫היה איום ממשי על החיים.‬
‫והרשויות פרסו יחידה חמושה.‬
‫המשמעות של מה שנעשה בשעות הבאות‬
‫יכולה להיות חיים או מוות עבור מישהו.‬
‫מאז קבע פגישה עם הכנופיה בחניון של מלון.‬
‫היחידה החמושה הייתה במארב.‬
‫הכנופיה הופיעה.‬
‫מפקח היחידה נתן פקודה ליציאה.‬
‫עצרנו כנופיית כופר 5 מיליון ליש"ט‬
‫חטיפת "פוש" בקהאם‬
‫צריך להודות, היו לו ביצים.‬
‫היו לו ביצים.‬
‫זו הסיבה שאהבו אותו בניוז אוף דה וורלד.‬
‫ניסיון החטיפה של משפחת בקהאם היה חדשות מרעישות.‬
‫העיתונים נמכרו כמו לחמניות חמות, אם נשתמש בקלישאה.‬
‫חדשות הבי-בי-סי‬
‫מהסקוטלנד יארד נמסר הערב שהם סיכלו ניסיון לכאורה‬
‫לחטוף את ויקטוריה בקהאם.‬
‫ויקטוריה בקהאם דיברה הבוקר על ההלם המוחלט שלה,‬
‫ואמרה שהחדשות הפחידו אותה מאוד.‬
‫חמישה גברים יגיעו לבית המשפט‬
‫ויתמודדו עם אישומי החטיפה ב-24 בפברואר.‬
‫זה היה פשוט מפחיד, עבורי ועבור המשפחה שלי.‬
‫כלומר, זה באמת היה מחריד מאוד.‬
‫תוכלי עכשיו לעזוב את הבית ללא שומרי ראש?‬
‫לא. אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬
‫- והילדים בלי שומרי ראש? - עם.‬
‫עם.‬
‫כמה חודשים לאחר מכן נערך המשפט.‬
‫היו מגוון טענות‬
‫וטענות מנוגדות‬
‫על הראיות של ניוז אוף דה וורלד.‬
‫חברי הכנופיה הצהירו שטמנו להם פח,‬
‫וכל הרעיון היה של המודיע.‬
‫בתקשורת ובכל מקום אחר...‬
‫מזימת חטיפה... או עוקץ של צהובון?‬
‫טענו שכל העניין אורגן מראש‬
‫רק בשביל כתבה בעמוד הראשי.‬
‫התיק נדחה היום בצורה דרמטית.‬
‫עורכי דין מטעם ההגנה טענו שלא הייתה מזימת חטיפה‬
‫ולקוחותיהם הגיעו למעצר‬
‫בעקבות פגם בחקירה של ניוז אוף דה וורלד.‬
‫לחץ מופעל על השיח' לאחר קריסת המשפט‬
‫כשהתיק קרס,‬
‫אנשים רבים חשבו שזה יהיה סוף הקריירה של מאזר מחמוד.‬
‫אבל אז המודיע אמר ש...‬
‫הוא המציא את הכול והוא עשה את זה רק בשביל הכסף.‬
‫תכננו לכאורה את מזימת החטיפה הזו.‬
‫קולו של המודיע‬
‫באופן אישי, עשיתי את זה בשביל הכסף.‬
‫זה היה שקר מוחלט.‬
‫ניסו להאשים את ניוז אוף דה וורלד ומאזר מחמוד.‬
‫ניוז עומדים מאחורי סיפור החטיפה‬
‫אבל אנחנו היינו בסדר גמור.‬
‫ניגשנו למשטרה, ובצדק,‬
‫והצגנו את כל הראיות שלנו.‬
‫המשטרה ושירות התביעה של הכתר‬
‫החליטו להמשיך,‬
‫ואז קיבלו רגליים קרות במהלך המשפט.‬
‫למעשה, השופט אפילו אמר בבית המשפט‬
‫שלא הייתה לו סיבה לפקפק‬
‫שמאז האמין באמת שהמזימה היא אמיתית.‬
‫האם כל זה היה רק המצאה של המודיע?‬
‫האם זה היה דבר שנאמר על ידי חברי כנופיה אחרים,‬
‫או שאחרים בדו את הסיפור?‬
‫אני פשוט לא יודע.‬
‫הבוסים היו מעדיפים,‬
‫מן הסתם, שהתביעה תימשך‬
‫ושתהיה בסוף הרשעה.‬
‫זה היה יכול להיות הדובדבן שבקצפת.‬
‫אבל בהתחשב בכול, אני לא בטוחה שזה באמת היה חשוב.‬
‫הדבר החשוב היה הכתבה בזמנו‬
‫והסנסציה שהיא עוררה.‬
‫אחרי ניסיון החטיפה של משפחת בקהאם,‬
‫מאז, הוא ידע שאנחנו רוצים את מה שיש לו לתת לנו.‬
‫ניוז אוף דה וורלד‬
‫נתנו לו יד חופשית.‬
‫אמרו לו, "לך על זה, מאז."‬
‫התקופה ההיא בניוז אוף דה וורלד‬
‫הייתה התקופה הטובה ביותר והפורה ביותר שלו.‬
‫כל הדברים שהוא עשה היו כתבות חדשותיות בין-לאומיות.‬
‫הנסיכה הנפוחה מגלה הכול‬
‫הנסיכה מייקל בוגדת במלכה‬
‫חשבנו, וואו, איך הוא מצליח לעשות את זה בכל שבוע?‬
‫תלינו כרזות ענקיות...‬
‫ניוז אינטרנשיונל‬
‫של עמודי השער שלנו. זה היה מעורר השראה.‬
‫המון כתבות תחקיר של השיח' המזויף נתלו שם.‬
‫הוא אהב להיות סמוי.‬
‫זוגתו לשעבר של מחמוד‬
‫הוא אהב לקבל את הסיפורים האלה. הוא אהב לחשוף אנשים.‬
‫זה היה הקטע שלו. זה מה שהוא עשה.‬
‫אני זוכרת שכשהיינו בטיול בדובאי,‬
‫הוא לקח אותנו למרינה לארוחת צוהריים‬
‫והייתה שם יכטה יפהפייה,‬
‫והוא אמר, "ביכטה הזו עבדתי על הכתבה האחרונה שלי."‬
‫הוא אמר שהוא ביצע עוקץ‬
‫על סוון-יוראן אריקסון.‬
‫קדימה, סוון!‬
‫סוון-יוראן אריקסון היה בזמנו מאמן נבחרת אנגליה בכדורגל.‬
‫במדינה הזו, בספק אם יש עבודה גדולה יותר בתחום הספורט.‬
‫רק לעיתים רחוקות סוון לא הופיע בצהובונים.‬
‫היו לו רומנים מזדמנים,‬
‫ורדפו אחריו שערוריות לכל מקום.‬
‫כתבות על סוון תמיד מכרו עיתונים.‬
‫מאז שמע שסוון מחפש הצעות עבודה משתלמות.‬
‫גביע העולם בכדורגל היה ממש מעבר לפינה,‬
‫והוא היה צריך להיות ממוקד בקבוצה.‬
‫אבל במקום לעשות את זה, הוא התעסק בחיפוש העבודה הבאה שלו.‬
‫הבגידה בקבוצה הייתה פשוט עצומה.‬
‫אבל יודעים מה? כתבה עצומה.‬
‫אז מאז הגיע אלינו עם תוכנית מדהימה.‬
‫העלות שלה אמורה הייתה להיות‬
‫עשרות אלפי ליש"טים.‬
‫אבל האמונה שלנו, בשלב הזה,‬
‫בשיח' המזויף הייתה גדולה כל כך‬
‫שאמרנו, "לך על זה."‬
‫אחד מאנשי הצוות של מאז יצר קשר עם הסוכן של סוון ושאל,‬
‫"האם סוון ישקול‬
‫"להקים ולנהל בית ספר לכדורגל בדובאי?"‬
‫"כן, הוא יהיה מעוניין."‬
‫"האם הוא ירצה לטוס במחלקה ראשונה לסוף שבוע‬
‫"ולפגוש את השיח' שיממן את זה?"‬
‫הסוכן של סוון‬
‫"כן, הוא ירצה."‬
‫עכשיו, לסוכן של סוון היה יועץ משפטי חכם מאוד‬
‫בשם ריצ'רד דה וו.‬
‫באופן הגיוני,‬
‫לפני שיחה כלשהי על נסיעה לדובאי,‬
‫דה וו רוצה לבוא למשרד בלונדון כדי להיפגש.‬
‫עם זאת, יש סיבוך.‬
‫אין משרד.‬
‫אז מה אנחנו עושים?‬
‫אנחנו יוצרים משרד.‬
‫אנחנו שוכרים חלל משרדים מהודר.‬
‫אנחנו ממלאים אותו בתמונות מזויפות של השיח' עם ידוענים שונים.‬
‫זה היה הימור מוחלט.‬
‫פלקון קומיוניקיישנס‬
‫מעולם לא חשבתי...‬
‫היועץ המשפטי של סוון‬
‫שאמצא את עצמי בניוז אוף דה וורלד.‬
‫היית רואה פעולות עוקץ שנעשו לאחרים,‬
‫וקראתי עליהן כשאני בטוח בעצמי,‬
‫"חבר, זה לעולם לא יקרה לי."‬
‫המשרדים נראו ברמה גבוהה מאוד.‬
‫היו תמונות של השיח'‬
‫עם אנשים מוכרים מאוד.‬
‫ברור שזה העניק לי תחושת נוחות‬
‫וביטחון מבחינת האדם שאני מתעסק איתו.‬
‫הבעיה עם הבחור הזה, דה וו, שהוא עורך דין פיקח,‬
‫היא שהוא גם מבין מאוד בעניין המזרח התיכון.‬
‫והוא התחיל לדקלם סטטיסטיקות על כלכלה‬
‫וזה היה לגמרי מעבר להבנה שלהם.‬
‫בשלב הזה התעסקתי עם מישהו שהיה...‬
‫נציג כלשהו של השיח',‬
‫אז היה קשה מאוד להוציא ממנו‬
‫פרטים על איזשהו היבט בפרויקט.‬
‫עם זאת, הם יצאו מגדרם כדי להדגיש‬
‫את איכות האירוח שיסופק.‬
‫טיסות במחלקה ראשונה,‬
‫חדרים בבית המלון היוקרתי ביותר בעולם.‬
‫אני חושב שאין ספק שאחד הדברים שחשבנו עליהם‬
‫זה שאין מה להפסיד‬
‫בכך שנקבל את ההזמנה,‬
‫נגיע לשם ונשמע אותם,‬
‫נשמע מה יש להם לומר.‬
‫אבל מאז הבין‬
‫שעליו להתחמק מעורך הדין הזה.‬
‫הם הבהירו‬
‫שהאירוח המדובר מיועד לסוון‬
‫ואתול, הסוכן של סוון, אבל לא לי.‬
‫מהלך חכם.‬
‫האמת היא שזה היה אתול‬
‫שהתעקש על כך שאהיה שם.‬
‫הוא אמר, "טוב, תגיד להם שאני אטיס אותך."‬
‫זה סיבך הרבה יותר את החיים,‬
‫כי הבחור,‬
‫למען האמת, הוא מה שנקרא "חכמולוג".‬
‫לימוזינה אספה את סוון ואתול,‬
‫והסיעה אותם להיתרו.‬
‫אני, מצד שני, הגעתי לבד.‬
‫הגעתי לשם בטיסה רגילה.‬
‫דובאי‬
‫פגשתי את סוון ואתול בבורג' אל-ערב.‬
‫זה תוכנן במטרה ברורה‬
‫והיא להרשים, וזה באמת מרשים.‬
‫מה שמאז יודע...‬
‫זה שהם יאמינו לכל דבר ויתפתו לכל דבר,‬
‫אם הם יאמינו לרעיון‬
‫שמדובר בעושר שהוא מעבר לחלומות הפרועים ביותר שלהם.‬
‫השיח' קידם את פניו של סוון בחום רב.‬
‫היה ברור שלא היה לו כל עניין לפנות אליי‬
‫או לנהל איתי שיחה בשום דרך,‬
‫וזה היה בסדר.‬
‫היינו מודעים מאוד ורצינו לכבד את הרגישויות המקומיות.‬
‫סוון שאל באופן ספציפי‬
‫אם יהיה חסר רגישות מצידו‬
‫אם הוא יזמין או ישתה יין.‬
‫העצה שנתנו לו הייתה,‬
‫"אולי לא כדאי."‬
‫השיח' לא רק הציע יין,‬
‫אלא הוא התעקש עד למצב שהתחלנו לחשוב‬
‫שיהיה חצוף מצידנו אם לא נשתה.‬
‫זה היה, נאמר,‬
‫מבחן מסוים שנועד לבדוק אם הם ימצמצו‬
‫כשאזמין משהו טוב.‬
‫אז הזמנתי משהו טוב.‬
‫הם שתו בקבוקי יין בשווי אלף ליש"ט.‬
‫היין היה נהדר.‬
‫היין היה הדבר הטוב ביותר בערב הזה.‬
‫זאת הייתה נהנתנות שלא תיאמן,‬
‫והוא נפל בפח לגמרי.‬
‫עשר או 15 הדקות הראשונות של השיחה‬
‫עסקו בתוכניות שלהם.‬
‫שמרנו על קו תקיף מאוד‬
‫שלפיו סוון ממוקד בגביע העולם במאה אחוז.‬
‫לאחר מכן השיח' ביקש רעיונות אחרים.‬
‫הסוכן של סוון ציין שיש מועדון כדורגל שעומד למכירה,‬
‫ושאל, "אולי שהשיח' ירצה לרכוש אותו?‬
‫"ונכון שסוון יהיה המנהל המושלם?"‬
‫זה לא נשמע לי בעייתי במיוחד.‬
‫האמת היא שזה עדיין לא נשמע לי כך.‬
‫הוא בסך הכול בדק משהו‬
‫שעשוי להיות מעניין,‬
‫במקרה שבהתאחדות הכדורגל ירצו‬
‫לעבוד עם מישהו אחר לאחר גביע העולם.‬
‫בשום שלב במהלך הארוחה סוון לא התחייב לדבר‬
‫או אמר שיעשה משהו.‬
‫הדבר הבא שקורה‬
‫אופייני למאז.‬
‫הוא מחליט שהוא רוצה עוד זמן לבד עם סוון.‬
‫אז מה עושים במצב כזה?‬
‫אתה שוכר לעצמך יכטה יוקרתית,‬
‫ולא מתייחס לעלויות.‬
‫מה זה 10,000 ליש"ט ביום‬
‫כדי להשיג את הסיפור הזה?‬
‫אין ספק שהיכטה‬
‫חיזקה את תחושת הביטחון שלנו שיש לנו עסק עם אנשים‬
‫שיש להם האמצעים להוציא לפועל‬
‫את הפרויקט שאנחנו דנים בו.‬
‫אין ספק, בשל העובדה שניהלתי מו"מ עם מישהו‬
‫ממדינה אחרת,‬
‫מרקע תרבותי אחר,‬
‫אולי הפגנתי יותר מדי כבוד,‬
‫כי לא רציתי שיחשבו שאני גס רוח.‬
‫אילו הוא היה בחור לבן מדרום לונדון,‬
‫כנראה הייתי הרבה יותר...‬
‫קשוח,‬
‫מכפי שחשבתי שאני יכול להיות.‬
‫לאחר מכן הם הציעו לנו לשחות לפני ארוחת הצוהריים.‬
‫ו...‬
‫בתחילה סוון ציין שאולי הוא ישתכנע לשחות.‬
‫אז על סמך זה חשבנו, "אם כולנו רוצים לשחות, בואו נשחה."‬
‫עד שהחלפנו בגדים כדי לשחות,‬
‫סוון החליט שהוא לא ישחה.‬
‫החלטתי לקפוץ פנימה לשחייה קצרה,‬
‫לשחות קצת במעגלים, לחזור לאונייה.‬
‫אז סוף סוף,‬
‫סוון במצב שבו מאז רצה שיהיה,‬
‫במצב שבו הם יכולים לנהל שיחה בשקט על העסקה הפיננסית.‬
‫וציוד הקלטה יכול לתעד כל מילה.‬
‫ואלה היו מילים מרשיעות מאוד.‬
‫חזרתי ללונדון.‬
‫ידעתי, ברגע שראיתי שהטלפון שלי מצלצל, שהייתה בעיה.‬
‫והדבר הראשון שהוא אמר היה,‬
‫"ריץ', אתה לא תאמין. זה היה עוקץ של ניוז אוף דה וורלד."‬
‫אתה לא מפסיק לחשוב.‬
‫כיצד זה ישפיע עליך? כיצד ישפיע על הלקוחות שלך?‬
‫ישפיע על המשפחה שלך?‬
‫ישפיע על המוניטין שלך?‬
‫ואני זוכר שהרגשתי...‬
‫כמעט כאילו מישהו החטיף לי אגרוף בבטן.‬
‫זה היה עוקץ העיתון המדהים ביותר‬
‫שאי פעם בוצע.‬
‫ארבע מילים בדפוס מודגש מאוד, ברור וענק.‬
‫"העסקאות המלוכלכות של סוון".‬
‫העסקאות המלוכלכות של סוון‬
‫זה כיסה את כל העמוד הראשי,‬
‫שני העמודים הבאים,‬
‫ושני העמודים הבאים.‬
‫כולם דיווחו על זה.‬
‫עסקו בזה ועסקו בזה ועסקו בזה.‬
‫מאמן נבחרת אנגליה, סוון-יוראן אריקסון,‬
‫עומד במרכזה של מחלוקת חדשה.‬
‫הוא היה קורבן של עוקץ צהובונים קלאסי‬
‫שבו הפיתיון היה שקים של מזומנים,‬
‫והוא נפל בפח.‬
‫במהלך שיחה עם עיתונאי סמוי,‬
‫הוא החל לדבר על כך שישלפו אותו מאנגליה‬
‫כדי לאמן, בתיאוריה, את אסטון וילה.‬
‫תוכן הכתבה היה מגוחך.‬
‫חלקים עצומים ממנה היו שונים מאוד ממה שבאמת נאמר.‬
‫חלק מהכתבה הוגזם, חלק מהכתבה הומצא.‬
‫חלק מהכתבה היה פשוט שקרים.‬
‫ריחפו סימני שאלה מעל המחויבות של סוון‬
‫לנבחרת אנגליה בעבר.‬
‫כעת מרחף סימן שאלה מעל יושרתו.‬
‫האופן שבו כל זה נתפס‬
‫והתקבל על ידי הציבור הרחב‬
‫באמת הדהים אותי.‬
‫הם צריכים להיפטר ממנו.‬
‫הוא עורר שערורייה גדולה.‬
‫אני חושב שהוא היה בינוני.‬
‫אדם אנגלי צריך לעשות זאת.‬
‫סוון, אתה מתכנן לעזוב את אנגליה?‬
‫מבחינת סוון, באופן אישי,‬
‫מבחינת סוון, באופן מקצועי,‬
‫ההשפעות העקיפות של התקרית הזאת‬
‫הן משמעותיות מאוד.‬
‫החל החיפוש אחר מאמן חדש לנבחרת אנגליה.‬
‫הבוס הנוכחי, סוון-יוראן אריקסון,‬
‫הסכים לעזוב את התפקיד החשוב‬
‫לאחר גביע העולם שייערך בקיץ.‬
‫נבחרת אנגליה הוצאה מגביע העולם‬
‫לאחר שהפסידה ברבע הגמר לפורטוגל בפנדלים.‬
‫כצפוי, הוא האשים‬
‫את ניוז אוף דה וורלד‬
‫ומאזר מחמוד.‬
‫אילו באמת היינו עושים משהו נגד האינטרס הציבורי,‬
‫בסדר, אפשר להסתכל על זה ולחשוב, "עליתם עליי."‬
‫אבל באמת?‬
‫אנחנו הולכים‬
‫להקשיב להצעה של מישהו, הצעה שלא יצא ממנה יותר מדי.‬
‫ובגלל זה אתם בעצם רוצים לנסות‬
‫ולהרוס את החיים והמוניטין של שלושה אנשים?‬
‫חלק גדול ממך חושב, "איזו חבורה של חארות."‬
‫מבינים?‬
‫סוון-יוראן אריקסון תבע את ניוז אוף דה וורלד‬
‫על הפרת אמון.‬
‫הוא טען כי סילוף הדברים שנאמרו‬
‫במהלך דיונים חסויים לא שירת את האינטרס הציבורי.‬
‫הושגה פשרה.‬
‫בניוז אוף זה וורלד העבירו תרומה נדיבה‬
‫ושילמו את הוצאות המשפט של אריקסון.‬
‫מאזר מחמוד, הידוע גם בשם השיח' המזויף,‬
‫הוא מלך עוקץ הידוענים.‬
‫אבל האם זה סוג לגיטימי של עיתונות חוקרת?‬
‫הוא מגן על שיטות העבודה השנויות במחלוקת שלו.‬
‫האם ישנו רגע שבו אתה חושב לעצמך, "הם די נחמדים,‬
‫"האם אני באמת אהרוס להם את החיים?"‬
‫כלומר, אנחנו חושפים רק אנשים שמעורבים בעוולות פליליות ומוסריות.‬
‫הם מושאי חקירה לגיטימיים.‬
‫התפקיד שלנו כעיתונאים חוקרים‬
‫זה לוודא שהציבור ייחשף לאמת.‬
‫זה מה שעשה העיתון במשך 165 שנים,‬
‫וימשיך לעשות זאת.‬
‫צריך להיות טיפוס מסוים כדי לעמוד בדרישות‬
‫ולהיות סוכן סמוי מצליח.‬
‫להיות מסוגל להונות אנשים, בכל יום ויום,‬
‫להתיידד עם מטרות‬
‫ואז להשיג...‬
‫את הדרוש מהם בשביל הכתבה.‬
‫בעבודה עם מאז‬
‫גיליתי שהיה לי קל לעשות זאת.‬
‫אני סבור שזה התפתח‬
‫בעקבות הלחצים שהיו עלינו בילדות.‬
‫היינו הגל הראשון של ילדי מהגרים שנולדו בבריטניה.‬
‫אבא הגיע הנה כדי לשפר את חיי ילדיו.‬
‫השכלה טובה, זה היה המפתח.‬
‫אז אבא שלי שלח אותי לבית ספר פרטי.‬
‫לשם כך, הוא עבד בשלוש עבודות.‬
‫כך שהופעל לחץ רב עלינו, ילדי הדור הראשון...‬
‫להצליח.‬
‫להיות עורכי דין, רופאים,‬
‫מהנדסים.‬
‫אנסח זאת בגסות, מה שהיה לך‬
‫זה השאיפות המדוכאות‬
‫של ההורים שלנו שהועברו אלינו.‬
‫בשל הלחץ,‬
‫פיתחנו מנגנון התמודדות.‬
‫ומנגנון ההתמודדות הזה, מגיל צעיר מאוד,‬
‫היה לשקר.‬
‫ההורים שלך שאלו, "אז איך היה בבית הספר?" "נהדר."‬
‫"כמה קיבלת במבחן?" "עשר מתוך עשר."‬
‫הכול שקרים.‬
‫רק כדי להתחמק מהלחץ הזה.‬
‫פיתחתי מצפן מוסרי שונה לגמרי.‬
‫הרקע שלי דומה מאוד לרקע של מאז.‬
‫אז אני יודע מה מניע אותו,‬
‫כי אותו הדבר מניע אותי.‬
‫עבור מאז המטרה מקדשת את האמצעים.‬
‫אני חושבת שמאז לא מובן כהלכה כי אנשים...‬
‫מניחים שהוא...‬
‫אכזרי, מרושע,‬
‫יעשה כל דבר כדי להשיג סיפור,‬
‫וזה לא נכון בכלל ולא הוגן בכלל.‬
‫אני חושבת שאנשים לא יודעים שהוא היה אדיב מאוד,‬
‫נדיב מאוד. הוא היה איש משפחה.‬
‫הוא היה נאמן מאוד לחבריו.‬
‫היו לו צדדים‬
‫שהיו טובים מאוד.‬
‫התקופה שהעברתי עם מאז‬
‫הייתה כמו סערה.‬
‫אני אמרתי למאז,‬
‫"אלוהים אדירים, הייתי מטורפת על דייוויד קאסידי."‬
‫לזי - נשיקות‬
‫מספר ימים לאחר מכן קיבלתי תקליטור‬
‫והיו בו כל השירים של דיוויד קאסידי.‬
‫והשיר הראשון היה "אני חושב שאני אוהב אותך".‬
‫אני חושב שאני אוהב אותך‬
‫אני חושב שאני אוהב אותך...‬
‫הוא הרעיף עליך אהבה‬
‫כדי שתרגיש שאתה מוערך,‬
‫תרגיש שאתה בן משפחה,‬
‫תרגיש שאתה רצוי.‬
‫כך הוא היה גורם לך לעשות את הדברים‬
‫שהוא רצה שתעשה.‬
‫התחלתי לעבוד איתו על כתבות.‬
‫זה היה מורט עצבים.‬
‫אבל זה היה... זה היה מהנה.‬
‫אני חושב שאני אוהב אותך אז למה אני מפחד כל כך?‬
‫אני מפחד שאני לא בטוח ב...‬
‫נסענו לכל מקום ועבדנו על כתבות יחד.‬
‫כשהייתי מגיעה ללונדון כדי לבלות איתו קצת,‬
‫אף פעם לא ידעתי לאן אני הולכת.‬
‫היי, אני חושב שאני אוהב אותך...‬
‫מניו יורק ללאס וגאס,‬
‫להודו, לדובאי.‬
‫נאלצתי להוציא דרכון חדש,‬
‫כי הוא התמלא.‬
‫ערב המטונפת‬
‫היה לי מזל שהתאפשר לי להיות שותפה לכמה מהכתבות‬
‫שבאמצעותן הוא חולל שינוי.‬
‫שפחת המין של בריטניה‬
‫שבאמצעותן הוא עזר.‬
‫כתבות גדולות שהוא כתב, כמו...‬
‫התינוקת מהאיטי.‬
‫תינוקת למכירה‬
‫הוא באמת סיים את הכתבות האלה בהרגשה...‬
‫טובה מאוד.‬
‫הייתה כתבה אחת שאני חושבת‬
‫שאיש מאיתנו לא ציפה שהיא תהיה‬
‫גדולה כפי שהייתה.‬
‫"נער החידות ממומביי" היה שובר קופות הוליוודי.‬
‫שיחקו בסרט דב פאטל,‬
‫פרידה פינטו.‬
‫רובינה עלי גילמה את הגרסה הצעירה יותר של פרידה פינטו.‬
‫את תהיי כוכבת קולנוע?‬
‫- כן. - כן.‬
‫רובינה התגלתה בשכונת עוני.‬
‫היא באמת ילדה משכונת עוני.‬
‫מאז קיבל מידע שלפיו אביה של רובינה‬
‫תכנן למכור אותה.‬
‫אנשים נואשים עושים מעשים נואשים.‬
‫מומביי‬
‫כשהגענו למומביי, שאלתי אותו, אמרתי,‬
‫"אתה יודע איך זה יתרחש?"‬
‫אני זוכרת שמאז אמר לי, הוא אמר,‬
‫"אני צריך שתתחזי לנסיכה מדובאי."‬
‫הסיפור היה שצפיתי בסרט, ראיתי אותה, הייתי...‬
‫חיבבתי אותה מאוד.‬
‫לא היו לי ילדים.‬
‫רציתי שתהיה לי האפשרות לאמץ אותה,‬
‫לקחת אותה, ולהעניק לה חיים טובים יותר והשכלה טובה יותר.‬
‫רובינה, אבא שלה, דוד שלה הגיעו לבית המלון.‬
‫מאז שוחח איתם ואמר, "אתם רוצים שהיא תאמץ?"‬
‫הם אמרו, "כן."‬
‫אבל האב שינה את המחיר מ...‬
‫אני מאמינה שזה היה 50,000 ליש"ט, ל-200,000 ליש"ט,‬
‫כי עכשיו הוא ידע שמדובר בנסיכה מדובאי.‬
‫צפיתי בהם וראיתי עד כמה הם התרגשו,‬
‫וחשבתי לעצמי, "בסדר.‬
‫"הוא מסוגל לעשות זאת."‬
‫כוכבת "נער החידות" מוצעת למכירה‬
‫אבא מציע את ילדת האוסקר לשיח' שלנו‬
‫הכתבה פורסמה למחרת‬
‫ומבחינתי לפחות...‬
‫לא ציפית שזה יעורר סערה גדולה כל כך.‬
‫זה הפך...‬
‫לסיפור עצום.‬
‫הועלו טענות מדהימות‬
‫בצהובון הבריטי ניוז אוף דה וורלד...‬
‫לפיהן אביה של ילדה כוכבת אחת‬
‫בסרט זוכה האוסקר, "נער החידות ממומביי",‬
‫ניסה למכור את בתו לעיתונאי סמוי.‬
‫אילו מאז לא היה מתערב בזה,‬
‫מניין לנו לדעת שאיזה פדופיל לא היה מגיע ואומר, "בבקשה,‬
‫"קח קצת כסף", והיה לוקח את רובינה?‬
‫אז אני אסירת תודה‬
‫על כך שהסיפור הגיע אליו‬
‫ושהצלחנו להציל את הילדה הזאת.‬
‫אביה של עלי אומר שבעיתון הועלו נגדו טענות שקריות.‬
‫הוא אומר שמפלילים אותו.‬
‫במשטרת הודו אומרים שלא יגישו נגדו כתב אישום‬
‫ואומרים שעכשיו התיק סגור.‬
‫אני זוכרת שלארי קינג התקשר אליו‬
‫ואמר שהוא רוצה לדבר איתו‬
‫ולארח אותו בתוכנית.‬
‫לארי קינג ראיין‬
‫כמעט את כולם, כל אדם שהיה מפורסם.‬
‫ועכשיו הוא ביקש לארח את מאז בתוכנית שלו.‬
‫הוא היה בטלפון.‬
‫אני צילמתי תמונות.‬
‫לארי קינג אמר למאז, "לכבוד הוא לי לארח אותך בתוכנית."‬
‫ואני חשבתי לעצמי, "וואו!‬
‫"טוב, עכשיו הרשמת אותי."‬
‫הוא הצליח בגדול.‬
‫מאזר מחמוד בטלפון.‬
‫האם אתה עומד מאחורי הכתבה שלך, לפיה האב‬
‫בהחלט ניסה למכור את בתו הקטנה?‬
‫במאה אחוז, לארי.‬
‫והרשה לי לומר לך שערכתי פגישות רצופות במשך שלושה ימים‬
‫עם האב, ראפיק, ובני משפחה אחרים שלו.‬
‫זה הפך את מאז לסנסציה עולמית.‬
‫הוא הפך מאדם ידוע בבריטניה...‬
‫לאדם ידוע בכל רחבי ארה"ב,‬
‫בכל רחבי העולם.‬
‫במשך שנים הוא כתב כתבות,‬
‫ובמשך הזמן הוא הפך לכתבה עצמה.‬
‫חייבים להיות לך עצבי פלדה.‬
‫זו העבודה שלי, אני עיתונאי סמוי.‬
‫חשיפת פושעים ועוולות, זה התפקיד שלנו.‬
‫גופי שידור התענגו לעיתים קרובות מהדמות של איש המסתורין הזה,‬
‫ואני חושב שבסופו של דבר הוא התאהב בדמות הזו‬
‫ובמעמד הידוען שהיא העניקה לו.‬
‫אנחנו מצלמים אותך באופן שלא יחשוף את זהותך.‬
‫בעבודתי אני משתמש בתחבולות.‬
‫אז אם הזהות שלי תיחשף, לא אוכל לעבוד.‬
‫צחקנו תמיד, כי הוא היה המפורסם הכי לא מפורסם.‬
‫הכירו את שמו,‬
‫אבל לא הכירו את פניו.‬
‫הדבר שהדהים אותי היה‬
‫שהוא היה מפורסם כל כך בתור "השיח' המזויף",‬
‫אבל אנשים המשיכו ליפול בפח הזה.‬
‫דוכסית יורק, שרה פרגוסון, צולמה בחשאי,‬
‫כשהיא זממה לכאורה להציג את כתב ניוז אוף דה וורלד,‬
‫שהתחזה לאיש עסקים,‬
‫לבעלה לשעבר, הנסיך אנדרו.‬
‫פרגוסון התנצלה, ואמרה שבעיותיה הכלכליות הידועות הן,‬
‫"לא תירוץ לטעות רצינית בשיקול הדעת."‬
‫הוא הפך כמעט למוסד לאומי.‬
‫הוא השיג את מה שרצה להשיג.‬
‫להיות אחד העיתונאים החוקרים הטובים ביותר‬
‫אי פעם, למען האמת.‬
‫מחמוד היה בפסגה.‬
‫הוא היה בפסגה.‬
‫הוא היה מלך הצהובונים.‬
‫הוא התארח אצל לארי קינג,‬
‫הוא רואיין על ידי הבי-בי-סי.‬
‫אבל זה לא הספיק.‬
‫השאפתנות של מאז לא ידעה שובע.‬
‫ניוז אוף דה וורלד‬
‫הוא רצה כוח אמיתי.‬
‫כוח שיכול להכתיר או להפיל ראשי ממשלה. ממשלות.‬
‫הכוח שיש רק לעורכי צהובונים.‬
‫השאיפה שלו, הוא אמר לי,‬
‫הייתה להיות העורך האסיאתי הראשון ברחוב פליט.‬
‫על מנת להצליח, הוא היה צריך להרשים...‬
‫את רופרט מרדוק.‬
‫לא ייתכן שיש עניין שכזה.‬
‫אני חושבת שמאז היה טיפוס מורכב מאוד.‬
‫כלפי חוץ הוא היה...‬
‫מלא הערכה עצמית, בטוח בעצמו,‬
‫חצוף, שחצן.‬
‫אני חושבת שמאז האמיתי היה אדם מסוג אחר.‬
‫אני באמת מאמינה שלא הייתה לו הערכה עצמית.‬
‫אני חושבת שתמיד היה לו הצורך להוכיח לאנשים דברים.‬
‫הוא השתוקק להערצה,‬
‫לכבוד מזקני השבט של ניוז אוף דה וורלד.‬
‫מבעלי העיתון ומנהליו.‬
‫הוא רצה להיות אחד מהם.‬
‫לילה אחד אני מקבל שיחה ממאז.‬
‫רופרט מרדוק מגיע לביקור.‬
‫הוא אמר, "אני צריך כתבה גדולה."‬
‫באותן שנים,‬
‫אחד הקיבעונות של העיתונות הצהובה היה הגירה.‬
‫שתי הבעיות העיקריות היו,‬
‫אחת, המהגרים הגיעו במשאיות,‬
‫והמהגרים הבלתי חוקיים בשוק העבודה,‬
‫שעבדו בשכר נמוך מפועלים מקומיים.‬
‫פועל מזדמן 4.55 ליש"ט לשעה‬
‫הצגת כתבות על הגירה,‬
‫חשיפת הגירה בלתי חוקית,‬
‫הובילה לעלייה במכירות.‬
‫זה היה סוג הכתבות האהוב על מרדוק.‬
‫מה שמאז בעצם רצה‬
‫זה לאסוף כמה שיותר מהגרים בלתי חוקיים‬
‫ככל הניתן,‬
‫ולהסגיר אותם.‬
‫אמרתי, "טוב, כן, זה אפשרי."‬
‫באותו זמן,‬
‫מהגרים בלתי חוקיים מפנג'אב היו נואשים למצוא עבודה‬
‫כי זו הסיבה שהגיעו לכאן.‬
‫להרוויח כסף כדי לשלוח הביתה ולהעניק חיים טובים יותר למשפחתם.‬
‫אז אני ומאז הגענו לבית,‬
‫לבית עם דיירים רבים,‬
‫שידעתי שמתגוררים בו מהגרים בלתי חוקיים.‬
‫אני פנג'אבי וזו הסיבה שמאז התקשר אליי.‬
‫אמרתי, "אני רוצה להציג לכם מישהו."‬
‫ומאז היה מתחיל את ההצגה שלו.‬
‫"זהו יום המזל שלכם.‬
‫"אני אשנה את חייכם."‬
‫הסיפור היה שהוא מגייס כוח אדם‬
‫לעבוד על פרויקט בנייה גדול.‬
‫אז מאז אמר, "אני אשלם שכר גבוה.‬
‫"אשלם יותר מכל אחד אחר.‬
‫"ואם העובדים בלתי חוקיים, אני מעדיף אותם,‬
‫"כי הם יעשו את מה שאומרים להם."‬
‫מאז אמר להם, "ביום שבת,‬
‫"ניקח אתכם לאתר הבנייה.‬
‫"ואז אנחנו ניקח מכם מידות וניתן לכם‬
‫"נעלי עבודה,‬
‫"קסדה‬
‫"ואפוד זוהר."‬
‫אני חייב לומר, תראו, הוא שחקן טוב.‬
‫הוא גרם לזה להישמע משכנע.‬
‫יום העוקץ.‬
‫בתחילה לא הגיעו רבים,‬
‫ומאז היה מאוכזב קצת,‬
‫כי הוא חשב שיגיע רק קומץ אנשים.‬
‫אבל ככל שחלפו הדקות, הגיעו יותר ויותר,‬
‫ויכולת לראות את המבט בעיניו.‬
‫מבט של סיפוק, שזה הצליח.‬
‫הם רצו שארגיע אותם. "הכול כשר, נכון?"‬
‫אז אמרתי, "כן, חבר. אנחנו ניקח אתכם לראות איפה אתר הבנייה.‬
‫"תקבלו את נעלי העבודה והקסדות.‬
‫"זה הכול."‬
‫הם נפלו בפח, השתכנעו לגמרי,‬
‫בלי הרבה שאלות.‬
‫היה שקט,‬
‫דממת מוות.‬
‫אפשר היה לראות עליהם שהם רצו את הכסף,‬
‫אבל הם היו קצת חסרי ביטחון לגבי מה שמתרחש כאן.‬
‫ירדנו מהכביש הראשי.‬
‫הם הוגשו על מגש של כסף‬
‫לשירות בתי הסוהר של קולנברוק.‬
‫נראה כמו הכניסה של כל כלא.‬
‫עכשיו אנשים הבינו מה קורה.‬
‫האווירה הפכה לאווירה של זעם ושנאה.‬
‫ופחד.‬
‫עכשיו, בקולנברוק לא ציפו לזה.‬
‫הם לא יודעים מה קורה, לעזאזל.‬
‫אילו לא היו מקבלים אותנו, הייתי בורח.‬
‫תכננתי לברוח.‬
‫מאז איים עליהם.‬
‫אם לא תיקחו אותם,‬
‫הוא יכתוב בעיתון...‬
‫שמשרד הפנים לא רצה לדעת מזה.‬
‫ואז הבנתי.‬
‫בדרך כלל אפשר להצדיק את הפעולות שלנו‬
‫בכך שהבחור הוא נבל, או שהבחור מושחת,‬
‫או שהבחור מסב צער לאנשים אחרים.‬
‫אבל הדבר שמבדיל את הכתבה הזו מכתבות אחרות‬
‫הוא שהאנשים האלה לא היו נבלים.‬
‫הם לא פגעו באף אחד.‬
‫הם היו כאן רק כדי לשפר את מצבם.‬
‫הייתי מעורב‬
‫בהרס חייהם של אנשים.‬
‫הכול בשביל כתבה בעיתון.‬
‫לא הייתי צריך להתערב.‬
‫הייתי צריך לסרב לו.‬
‫זה היה כמו להוביל צאן לטבח.‬
‫היית חושב‬
‫שמאחר שיש לו הורים שהיו מהגרים בעצמם,‬
‫הוא היה מבין יותר את מצוקתם.‬
‫אבל לא.‬
‫לא הייתה לו אמפתיה לקורבנותיו בכלל.‬
‫השגנו את הכתבה.‬
‫זה הכול. המשימה בוצעה.‬
‫מאז אהב לעבוד על כתבות שקיבלו בוודאות‬
‫עמוד כפול או כותרת על כל העמוד הראשון.‬
‫הכתבה הזו הייתה ידיעה קטנה‬
‫לקראת אמצע העיתון.‬
‫תפסנו שני אוטובוסים מלאים במהגרים בלתי חוקיים‬
‫אז הוא התאכזב כי זה לא היה גדול,‬
‫ולא הגיע לתשומת ליבו של רופרט מרדוק.‬
‫והוא באמת חשב שהוא יקודם.‬
‫זה לא נועד לקרות.‬
‫הוא תמיד יהיה אאוטסיידר.‬
‫אנשים מסוימים מזלזלים‬
‫בצהובונים וחושבים לעצמם,‬
‫"תראו את הכתבות המגעילות האלה."‬
‫זה נכון שחייהם של אנשים יכולים להיהרס.‬
‫אבל אף אחד לא נחשף על ידי הצהובונים על התנהגות טובה.‬
‫סיפור המהגרים באוטובוס‬
‫היה כתבת תחקיר מבריקה של צהובון.‬
‫הוא הסתכל בבעיה אמיתית.‬
‫הוא מצא דרך להמחיש אותה.‬
‫וזה שירת את האינטרס הציבורי.‬
‫מאזר מחמוד וניוז יו-קיי התבקשו להגיב אך לא השיבו לבקשה‬
‫שיחה מזוהה מאזר מ‬
‫באותו רגע, הוא כבר לא היה המלאך הנוקם,‬
‫לוחם הצדק שחשבתי שהוא בעבר.‬
‫החלטתי שלא להיות מעורב יותר.‬
‫שיחה חדשה שלא נענתה‬
‫יצאתי מזה.‬
‫אבל מאז לא הפסיק.‬
‫החוג החברתי שלו הצטמצם.‬
‫מאז לא בטח באנשים רבים.‬
‫הוא בטח בי, הייתי חלק מחייו.‬
‫אבל הנאמנות הייתה חשובה מאוד.‬
‫יום אחד, מאז קיבל מידע.‬
‫נבחרת הקריקט הפקיסטנית הייתה מעורבת במשחק מכור.‬
‫בדרך כלל אני לא אומרת דבר או מתערבת.‬
‫אבל היה שחקן קריקט פקיסטני אחד,‬
‫מוחמד אמיר.‬
‫ובדיוק מלאו לו 18.‬
‫שאלתי את מאז, "אולי לא תערב אותו בכתבה?‬
‫"כי הוא בן 18."‬
‫ילדים בגיל הזה, ידעתי,‬
‫עושים שטויות.‬
‫והוא אמר, "זה לא משנה.‬
‫"אם...‬
‫"ביצעת את העבירה, תישא בתוצאה." בעיקרון.‬
‫בלעדי לוורלד נתפס!‬
‫שחקני קריקט בשערוריית שוחד!‬
‫מאת מאזר מחמוד‬
‫מוחמד, אתה יודע שתיכלא היום.‬
‫אתה צריך להיכנס לכלא?‬
‫אחרי זה, נוצר ריחוק בינינו.‬
‫הבחנתי שהוא כעס על כך שפקפקתי בו.‬
‫אין ספק שמאז, בעיקר ככל שהצליח יותר,‬
‫הפך קשה יותר לניהול.‬
‫הוא לא אהב שמטילים בו ספק.‬
‫הוא פשוט הלך על הכתבה.‬
‫לא נשאר בו מקום לשום דבר אחר כמעט.‬
‫כשנמצאים עם מישהו והכול טוב,‬
‫מן הסתם, אתה פשוט חושב שזה יימשך לנצח.‬
‫הוא לקח אותי לשדה התעופה למחרת,‬
‫ובשדה התעופה הוא אמר,‬
‫"תתקשרי אליי כשתנחתי."‬
‫אמרתי, "בסדר."‬
‫ואז...‬
‫זהו זה. זה נגמר.‬
‫לא שמעתי ממנו שוב.‬
‫חייתי עם מאז חמש שנים.‬
‫אני חושבת שהכרתי את מאז האמיתי או...‬
‫הכרתי את מה שהציג בפניי.‬
‫לדעתי, במובן מסוים,‬
‫העיתונות הפכה להיות הכול עבורו.‬
‫הוא די שכח‬
‫את כל העולם,‬
‫והתמקד רק במה שמאז עושה.‬
‫אבל הכתבות הגדולות המשיכו להגיע.‬
‫והסקופ על הקריקט הפקיסטני זיכה את מאז בפרסים רבים.‬
‫סבוי‬
‫הוא נבחר פה אחד בתחום איכותי.‬
‫פרסי העיתונות 2011‬
‫אם כן, מזל טוב ל...‬
‫כתב החדשות של השנה המנצח‬
‫מאזר מחמוד מניוז אוף דה וורלד.‬
‫אבל כידוע לכם, מאזר לא חושף את עצמו,‬
‫אז מי עולה לבמה, בבקשה?‬
‫הייתי בין השופטים שהעניקו למאזר את פרס כתב השנה,‬
‫וגם את פרס סקופ השנה על חשיפת הקריקט הפקיסטני.‬
‫הוא בהחלט אחד העיתונאים הטובים והמקצועיים ביותר‬
‫שהיה לי העונג והזכות לעבוד איתם. תודה.‬
‫פרסי העיתונות‬
‫לא היססתי לרגע וחשבתי שזה הגיע לו.‬
‫למרות השלדים בארון של מאזר.‬
‫הוא היה האיש.‬
‫קנאה והערצה במידה שווה.‬
‫סקופ השנה, כתב השנה.‬
‫הוא האמין במה שאמרו עליו.‬
‫במשך 20 שנה,‬
‫מאזר וניוז אוף דה וורלד היו זיווג מושלם.‬
‫אבל איש מאיתנו לא ציפה שזה יסתיים כפי שקרה.‬
‫אף אחד.‬
‫מספר ידוענים נוקטים צעדים משפטיים‬
‫נגד ניוז אוף דה וורלד ומאשימים אותו בפריצה לטלפון.‬
‫משטרת לונדון ביקשה מהעיתון מידע נוסף‬
‫על הטקטיקות של כתביו.‬
‫מאזר מחמוד התבקש למסור תגובה אך לא השיב לבקשה‬
‫ניוז יו-קיי התבקשו למסור תגובה אך לא השיבו לבקשה‬
‫תרגום: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬