Цей серіал знято за мотивами свідчень очевидців.
Деякі події та персонажі були видозмінені або об'єднані.
Серіал складається з трьох серій, вміст кожної з яких
слід розглядати й розуміти в контексті всього серіалу.
Я сиділа в інтернеті й побачила його профіль.
Спитала, як його звати, він відповів: «Мазер Махмуд».
Почувалася, ніби я для нього…
найважливіше, що є в світі.
Я сказала: «Мені дуже цікаво, як ти виглядаєш».
І…
він надіслав мені фото, але його обличчя було…
замальоване.
Я думала: «Хто ж він?»
Запитала його: «Чим ти займаєшся?»
Він сказав, що підприємець.
І, чесно кажучи, я прийняла цю відповідь, та й усе.
Особливо не задумувалась.
Потім він сказав, що не підприємець, а урядовий службовець,
і це мене спантеличило.
Я стала питати: «А ким саме ти працюєш в уряді?»
А він: «Не можу казати з міркувань безпеки».
Тоді я подумала:
«А для мене це безпечно?»
Якось він запропонував зустрітися.
І я сказала: «Добре.
Але мушу знати, хто ти такий».
Тоді він мені й розповів. Сказав: «Знаєш, я не працюю в уряді.
Я журналіст-розслідувач».
І я така:
«Чекай, що?»
Так усе й почалось.
Маз забороняв іншим себе фотографувати,
але мені дозволяв,
і зробив зі мною
сотні спільних фото.
Розумієте, всі думали, що знають Фальшивого шейха,
але…
я знала того, хто його грав.
Я знала…
Мазера Махмуда.
Справа журналіста Мазера Махмуда, відомого як «Фальшивий шейх»,
розглядається в суді Олд-Бейлі.
Це було настільки неймовірним, що здавалося правдою.
Точно не брехнею.
Цілих 30 років він із задоволенням приховував свою особу.
Його анонімність і утаємниченість
була ключем до успіху його справи.
Самопроголошений «Король провокацій»
щодня приходив до суду в балаклаві.
Думаю, він був жорстокою, нечесною
і безжальною людиною.
Мазер Махмуд був автором низки сенсаційних статей.
Про викриття договірняків у пакистанському крикеті,
про план із викрадення Вікторії Бекхем.
Маз експлуатував пародію на багатія,
в якого грошей кури не клюють,
і якщо з ним зблизитися, то й вам дещо перепаде.
Прикро, але факт.
Він неабиякий майстер своєї справи.
ФАЛЬШИВИЙ ШЕЙХ
Наприкінці 90-х
Маз отримав премію «Газетний репортер року».
РЕПОРТЕР РОКУ-1999 МАЗЕР МАХМУД
Він цим дуже пишався.
Цей чоловік був першокласним
розслідувачем, репортером, назвіть як бажаєте.
Але на початку 2000-х
News of the World активно займалися телефонним хакерством.
ПОЛ МАКМАЛЛЕН ЖУРНАЛІСТ
Пане Малкере!
Ми найняли Ґленна Малкера як приватного розслідувача,
щоб він зламував телефони й прослуховував чужі повідомлення.
Маз його ненавидів. Це було незаконно.
То була дешева, низькопробна,
паскудна журналістика.
Але Ґленн Малкер приносив купу сюжетів із мінімумом витрат,
і оскільки ця ідея виявилась настільки успішною,
відпала потреба в Мазері.
Ми просто прослуховували їх. Так значно дешевше.
У таблоїдах на журналістів чинився шалений тиск.
Важливий був лише останній репортаж,
і багатьох виганяли за недостатньо успішну роботу.
ЖУРНАЛІСТКА
Від нього очікували видатних репортажів.
ЗАСТУПНИК РЕДАКТОРА
Насправді й сам Махмуд,
його власне самолюбство вимагало від нього видатних репортажів.
Махмуд мав підняти ставки, довести, що його традиційні прийоми
були корисні, варті своїх грошей і доцільні.
НЬЮ-СКОТЛЕНД-ЯРД
У 2002 році я був інспектором розшукової поліції
в спецпідрозділі, що розслідував викрадення.
Мазер Махмуд повідомив нам, що в них був таємний інформатор,
який проник у злочинне угруповання вихідців зі Східної Європи.
Можете не сумніватися.
Маз дуже добре вмів знаходити джерела інформації.
ГОЛОВНИЙ РЕДАКТОР
Він мав знайомих у кримінальному світі,
і ми платили їм за цінні відомості.
І тут він знайшов справжній скарб.
Він надав нам приголомшливий аудіозапис
розмови бандитів про викрадення
однієї надзвичайно відомої особи.
Дістатись її — не проблема.
Скільки ти хочеш, Джею?
- За п'ять мільйонів можна. - П'ять.
Це не проблема. У…
ста відсотках випадків вони платять.
У вас один тиждень, щоб передати
- нам цю суму грошей. - Так.
Якщо грошей не буде, я поріжу її на шматки, та й годі.
Він сказав нам, що…
жертвою викрадення мала стати…
Вікторія Бекхем.
Чесно кажучи, перші слова, що спали мені тоді на думку:
«Чорт, і що ж нам робити?»
Думаю, важливо пам'ятати, що тоді
Девід і Вікторія Бекхем були майже королівськими особами.
Газети писали про кожен їхній рух.
Тож спроба викрадення пані Бекхем
стала б ледь не найпопулярнішим сюжетом
у всьому світі.
НЕ ЗАХОДИТИ
Вони збиралися влаштувати засідку біля маєтку Бекхемів,
і коли Пош-Спайс буде виїжджати,
напасти на неї,
викрасти, накачати наркотиками
і вимагати викуп.
Якщо з нею будуть діти,
вони хотіли викрасти і їх.
І вимагати п'ять мільйонів фунтів.
Також ми побачили приголомшливе відео, на якому було чітко видно,
що один із підозрюваних тримав у руці пістолет.
Маузер.
- Ти… - Німецький.
- Німецький? - Ага.
- Гаразд. - Дуже добрий.
Дуже надійний.
Дуже потужний.
Раптом усе це прийняло надзвичайно серйозний вигляд.
Існувала реальна загроза життю людини.
Було отримано дозвіл на залучення збройного підрозділу.
Наші дії впродовж наступних годин
могли для когось стати питанням життя й смерті.
Маз домовився про зустріч із бандитами на готельній автостоянці.
Наш збройний підрозділ чекав у засідці.
З'явилися бандити.
Інспектор дав команду починати.
ЕКСКЛЮЗИВ МИ ЗУПИНИЛИ БАНДИТІВ
ВИКРАДЕННЯ ВІКТОРІЇ БЕКХЕМ
Віддам йому належне. Він був сміливцем.
Він був сміливцем.
За це його й любили в News of the World.
Спроба викрадення Вікторії Бекхем стала сенсацією.
Як-то кажуть, сюжет продавався мов гарячі пиріжки.
Сьогодні поліція заявила, що зуміла перешкодити
викраденню Вікторії Бекхем.
Вікторія Бекхем сьогодні вранці сказала, що вона вкрай шокована,
і що ця новина до смерті її налякала.
П'ятеро осіб постануть перед судом
за звинуваченням у викраденні 24 лютого.
Це було просто жахливо, як для мене, так і для моєї сім'ї.
Це був справжнісінький кошмар.
Ви зараз виходите з дому без охорони?
Ні. Ми не ходимо… Нікуди не ходимо.
- А ваші діти? Без охорони? - Нікуди.
Ні.
За кілька місяців відбулося судове слухання.
Звучали різні заяви
та зустрічні заяви щодо доказів,
які надала News of the World.
Члени злочинного угруповання стверджували, що їх підставили,
і що це була ідея самого інформатора.
Преса та решта…
ПЛАН ВИКРАДЕННЯ ЧИ ПРОВОКАЦІЯ?
казали, що все це було підлаштовано
виключно заради сенсаційного матеріалу.
Сьогодні розгляд справи припинили.
Адвокати сказали, що викрадення не планувалось,
а їхніх клієнтів заарештували
через хибне розслідування News of the World.
ТИСК НА ФАЛЬШИВОГО ШЕЙХА
Коли справа розвалилася,
люди думали, що це кінець кар'єри Мазера Махмуда.
Але потім інформатор сказав, що…
він усе це вигадав лише заради грошей.
Ми придумали цей так званий план викрадення.
ГОЛОС ІНФОРМАТОРА
Особисто я зробив це заради грошей.
То була відверта брехня.
Вони спробували звалити все на газету.
ГАЗЕТА НЕ ЗРІКАЄТЬСЯ СЮЖЕТУ
Але ми нічого поганого не зробили.
Ми, як і слід, звернулися до поліції
і представили всі свої докази.
Королівська кримінальна прокуратура й поліція
взялися за цю справу,
а потім у суді вирішили дати задню.
Суддя навіть заявляв у суді,
що не має підстав сумніватися в тому,
що Маз щиро вірив у справжність цього плану.
Чи було це лише вигадкою інформатора?
Чи справді саме це мали на увазі інші члени угруповання,
чи все це чиясь маніпуляція?
Я не знаю.
Звісно ж, начальство хотіло б,
щоб розгляд справи продовжився
і щоб було винесено вирок.
То була б ніби вишенька на торті.
Та, за великим рахунком, я не думаю, що це було важливо.
На той час важливим був лише сюжет
і викликана ним сенсація.
Після спроби викрадення Вікторії Бекхем
Маз знав, що ми бажаємо того, що він здатен запропонувати.
Йому відкрились усі шляхи.
Його спонукали діяти.
Той період роботи в News of the World
був для нього найкращим і найпродуктивнішим.
Усі його репортажі завжди виходили на міжнародний рівень.
ПРИНЦЕСА ЗДАЛА РОДИЧІВ
Вона зрадила Королеву
Просто дивувало — як йому це вдається тиждень за тижнем?
Ми вішали на стіни плакати…
…з фото перших сторінок нашої газети.
Там було чимало статей про розслідування Фальшивого шейха.
Він любив діяти таємно.
ЕКСПАРТНЕРКА МАХМУДА
Любив знаходити ці сюжети. Любив викривати людей.
Він жив цим. Вкладав усю душу.
Пам'ятаю, якось, коли були в Дубаї,
ми з ним пішли обідати поруч із пристанню,
і там стояла шикарна яхта.
І він сказав: «Я на ній робив останній репортаж».
Він розповів, що проводив розслідування
за участі Свена-Йорана Ерікссона.
Вітаємо, Свене!
У той час Свен-Йоран Ерікссон очолював футбольну збірну Англії.
Це, певно, найважливіша спортивна посада в цій країні.
Про Свена постійно писали в газетах.
У нього було кілька романів,
і, здається, його всюди супроводжували скандали.
Статті про Свена завжди приваблювали читачів.
Маз чув, що Свен вишукує вигідні пропозиції роботи.
До Кубка світу лишалося зовсім трохи,
і він мав би зосередитися на збірній.
Та натомість він підшукував собі наступний заробіток.
Це була зрада неабияких масштабів.
І з цього вийшов би масштабний репортаж.
Маз розповів нам про свій надзвичайний план.
Він мав би коштувати
десятки тисяч фунтів.
Але на цьому етапі ми настільки сильно
вірили у Фальшивого шейха,
що погодилися.
Один із людей Маза зв'язався з агентом Свена й запитав:
«Чи не цікавить Свена можливість
відкрити футбольну академію в Дубаї й керувати нею?»
«Так, його це зацікавить».
«Чи бажає він на вихідних полетіти першим класом на зустріч
із шейхом, який це профінансує?»
АГЕНТ СВЕНА
«Так, бажає».
Мушу сказати, що агент Свена мав дуже кмітливого юрисконсульта
на ім'я Річард Де Во.
Цілком слушно,
що перш ніж обговорювати подорож у Дубай,
Де Во забажав зустрітися в лондонському офісі.
Проте була одна складність.
Офісу не існувало.
То що ж нам робити?
Створити офіс.
Ми зняли розкішний офіс.
Розвішали в ньому фальшиві фотографії шейха з різними знаменитостями.
То була величезна авантюра.
Я ніколи в житті й подумати не міг…
ЮРИСКОНСУЛЬТ СВЕНА
що про мене напише News of the World.
Я читав розслідування про інших людей,
але був цілковито впевнений:
«Зі мною такого ніколи не станеться».
Їхній офіс мав надзвичайно солідний вигляд.
Там висіли фотографії шейха
з дуже відомими особами.
Це, звісно ж, створювало відчуття спокою
й упевненості в тих, із ким я мав справу.
Проблема була в тому, що цей Де Во, юрист-проноза,
був до того ж іще й дуже обізнаний про Близький Схід.
Він почав сипати статистичними даними з економіки,
а для них це все темний ліс.
На цьому етапі я мав справу з…
чоловіком, що був якимось представником шейха.
Тому від нього важко було домогтися
детальних відомостей про ті чи інші аспекти цього проєкту.
Проте вони щосили наголошували
на рівні гостинності, який буде забезпечено.
Польоти в першому класі,
номери в найелітнішому готелі світу.
Безсумнівно, ми тоді подумали, що…
ми нічого не втратимо,
якщо приймемо запрошення,
поїдемо вислухати їх,
почуємо, що вони скажуть.
Але Маз розумів,
слід уникати цього юриста.
Вони дуже чітко дали зрозуміти, що…
усі ці знаки гостинності передбачені для Свена
і Етола, агента Свена, а не для мене.
Розумний хід.
Власне, це Етол наполіг,
щоб я там був.
Він сказав: «Скажи їм, ти летиш зі мною».
Усе це тільки ще більше ускладнювало нам життя,
бо, чесно кажучи,
той хлопець був іще тим розумником.
За Свеном і Етолом заїхав лімузин
і відвіз їх у Гітроу.
Я ж добирався на місце своїм ходом.
Я полетів звичайним рейсом.
ДУБАЙ
Зустрівся зі Свеном і Етолом у Бурдж-ель-Арабі.
Цей готель був спроєктований спеціально,
щоб справляти враження. І він його справляє.
Маз знав, що…
вони поведуться й проковтнуть що завгодно,
якщо повірять у те,
що йдеться про таке багатство, яке їм і не снилося.
Шейх надзвичайно тепло привітався зі Свеном.
Було видно, що він не бажає звертатися до мене
і вступати зі мною в будь-які розмови.
Ну то й добре.
Ми дуже дбали про те, щоб виявляти повагу до місцевих звичаїв.
Свен спеціально запитав,
чи не буде нетактовно
замовляти або пити вино.
Ми порадили йому:
«Краще не треба».
Шейх не просто пропонував нам вино,
але й так наполягав, що нам почало здаватися,
що буде неввічливо відмовитись.
Це був, скажу так,
свого роду тест, щоб перевірити, чи збентежить їх, якщо я…
замовлю щось дороге.
Тож я замовив щось дороге.
Вони пили вино вартістю тисяча фунтів за пляшку.
Вино було пречудове.
Це найкраща подія того вечора.
То були неймовірні розкоші,
і він купився на них із потрохами.
Перші десять–п'ятнадцять хвилин розмови
йшлося лише про їхні плани.
Ми твердо наполягали на тому,
що Свен стовідсотково зосереджений на Кубку світу.
Тоді шейх спитав, які ще є ідеї.
Агент Свена згадав, що продається один футбольний клуб, —
то, може, шейх бажає його придбати?
А Свен буде для нього ідеальним керівником.
Мені це не здалося чимось спірним.
Якщо чесно, то й зараз не здається.
Він усього лише хотів дослідити
потенційно цікаву можливість
на випадок, якщо Футбольна Асоціація захоче
після Кубку світу шукати когось нового на його місце.
За весь той час Свен не давав ніяких гарантій
чи обіцянок.
Подальші події
були цілком у дусі Маза.
Він вирішив, що хоче провести більше часу наодинці зі Свеном.
То що ж робити в такій ситуації?
Узяти напрокат шикарну яхту —
і плювати на ціну.
Що таке 10 000 фунтів на добу…
заради такого репортажу?
Безсумнівно, ця яхта
ще більше нас переконала, що ми маємо справу
з людьми, в яких достатньо коштів, щоб реалізувати
проєкт, про який ішлося.
Звісно ж, оскільки я мав справу з людиною
з іншої країни,
іншого культурного походження,
то, можливо, я поводився аж надто шанобливо,
бо не хотів видатися неввічливим.
Якби це був білий хлопець із Південного Лондона,
я б, напевно, поводився набагато…
впертіше,
ніж міг тоді собі дозволити.
Потім вони запропонували нам поплавати перед обідом.
І…
Свен спочатку дав зрозуміти, що він не проти поплавати.
Тож ми подумали: «Якщо всі будуть плавати, то гаразд».
Але коли ми вже перевдяглися, щоб поплавати,
Свен раптом передумав плавати.
Я вирішив застрибнути у воду,
обпливти яхту пару разів і повернутися.
Тож нарешті
Маз влаштував усе зі Свеном, як хотів.
Мав змогу спокійно поговорити з ним про фінансові питання.
І щоб кожне слово було записано на відеокамеру.
Які ж то були згубні слова.
Я повернувся в Лондон.
Щойно мені подзвонили, я зрозумів, що в мене проблеми.
І перше, що я почув:
«Ти не повіриш. Це була провокація News of the World».
У голові роїлися думки.
Як це вплине на мене? На моїх клієнтів?
На мою родину?
На мою репутацію?
І пам'ятаю, що почувався…
так, ніби хтось дав мені під дих.
То була найбільш приголомшлива журналістська провокація
всіх часів.
Три слова чіткими, великими, жирними літерами.
«Брудні справи Свена».
ЕКСКЛЮЗИВ БРУДНІ СПРАВИ СВЕНА
Стаття займала всю першу сторінку,
наступні дві сторінки,
ще дві за ними,
а потім іще дві.
Той сюжет підхопили всі.
Його постійно передруковували.
Тренер англійської збірної Свен-Йоран Ерікссон
потрапив у скандальну ситуацію.
Він став жертвою класичної провокації,
проковтнувши наживку у вигляді
кругленької суми.
Під час розмови з таємним розслідувачем
він заговорив про своє усунення зі збірної,
і бажання очолити клуб Aston Villa.
Зміст цієї статті був сміхотворним.
Були великі шматки тексту, які дуже сильно відрізнялися від сказаного насправді.
Дещо було перебільшено, дещо вигадано.
Дещо — просто брехнею.
Раніше були питання щодо відданості Свена
успіху збірної Англії.
А тепер — щодо його порядності.
Те, як це було подано
і сприйнято громадськістю,
мене справді шокувало.
Треба його вигнати.
Він спричинив скандал.
Тренер із нього такий собі.
Хай цим займається англієць.
Ви плануєте залишити Англію?
Для Свена як в особистому,
так і в професійному плані
опосередкований вплив цього інциденту
був дуже значним.
Триває пошук нового тренера для збірної Англії.
Поточний її очільник
погодився залишити свою посаду
після Кубка світу влітку.
Англія вилетіла з Кубка світу,
програвши у чвертьфіналі Португалії.
Як і очікувалося, він звинувачував
News of the World
і Мазера Махмуда.
Якби ми справді робили щось таке, що суперечить інтересам громадськості,
можна було б визнати: «Ви мене впіймали».
Але ж ні.
Ми погодилися
вислухати пропозицію, яка ні до чого не призвела.
І за це ви намагаєтеся, по суті,
знищити життя й репутацію трьох людей?
Після такого просто думаєш: «Які ж засранці».
Розумієте?
Свен-Йоран Ерікссон подав у суд на News of the World
за порушення конфіденційності.
Він заявив, що викривлення змісту конфіденційних обговорень
суперечить інтересам громадськості.
Справу було врегульовано.
Газета News of the World зробила благодійну пожертву
і оплатила Ерікссону витрати на юристів.
Мазер Махмуд, Фальшивий шейх, —
король провокацій для знаменитостей.
Чи допустимо це для журналістського розслідування?
Він відстоює свої спірні методи роботи.
Чи не думаєте ви іноді: «Яка приємна людина.
Невже мені варто отак руйнувати їй життя?»
Знаєте… Ми викриваємо лише тих, хто порушує норми закону й моралі.
Це правомірні цілі для розслідувань.
Як журналісти-розслідувачі,
ми дбаємо, щоб люди дізналися правду.
Наша газета робить це вже 165 років
і робитиме й надалі.
Треба бути особливою людиною, щоб стати…
успішним таємним розслідувачем.
Уміти день у день обманювати людей,
зблизитися зі своєю мішенню,
щоб отримати від неї…
те, що необхідно для сюжету.
Працюючи на Маза,
я усвідомив, що мені це легко дається.
Думаю, ці здібності я розвинув
завдяки тиску в дитинстві.
Ми були першою хвилею дітей іммігрантів, народжених у Великій Британії.
Наш батько приїхав сюди, щоб дати дітям краще життя.
Передусім — добру освіту.
Тож батько віддав мене в приватну школу.
Він мусив працювати на трьох роботах.
Тож на нас, перше покоління дітей, дуже сильно тиснули, щоб…
ми досягли успіху.
Стали юристами, лікарями,
інженерами.
Грубо кажучи, це було
перекладання на нас нездійснених амбіцій…
наших батьків.
Через цей тиск
у нас виробився певний захисний механізм.
І цим захисним механізмом, іще змалечку,
була брехня.
Власним батькам. «Ну як справи в школі?» «Чудово».
«Що за контрольну?» «Відмінно».
Вічна брехня.
Аби лише позбутися цього тиску.
У мене сформувалися геть інакші моральні орієнтири.
Моя біографія дуже схожа на біографію Маза.
Тож я знаю, як він влаштований,
бо я влаштований так само.
Для Маза мета виправдовує засоби.
Думаю, Маза неправильно розуміють, бо люди…
припускають, що він…
безжальний, жорстокий,
готовий на все задля сюжету.
Але це враження хибне. І дуже несправедливе.
Думаю, люди не знають, який він був добрий,
який щедрий. Як любив свою сім'ю.
Він був відданий своїм друзям.
Він мав певні риси, які…
були дуже добрими. Дуже добрими.
Мої стосунки з Мазом були…
буремними.
Якось я сказала:
«О боже, я свого часу просто шаленіла від Девіда Кессіді».
ДЛЯ ЗІ Х
Через кілька днів я отримала диск,
на якому були всі пісні Девіда Кессіді.
А перша з них — «Думаю, я люблю тебе».
Думаю, я люблю тебе
Він просто
душив вас любов'ю, щоб ви почувалися цінним.
Почувалися частиною родини.
Почувалися бажаним.
Так він міг змусити вас робити те,
що він захоче.
Я стала працювати над репортажами разом із ним.
Це дуже вимотувало.
Але це було… весело.
Думаю, я люблю тебе То що ж мене страшить?
Мене страшить, що я не впевнений…
Ми багато подорожували, працюючи над репортажами.
Коли я приїздила в Лондон, щоб побути з ним,
то ніколи не знала, де опинюсь.
Слухай, думаю, я люблю тебе…
Від Нью-Йорка до Лас-Вегаса,
Індії, Дубая.
Довелось отримувати новий паспорт,
бо скінчилися сторінки.
НИЦА АРАВІЯ
Мені пощастило брати участь у репортажах,
які змінили світ на краще.
СЕКСУАЛЬНЕ РАБСТВО
Допомогли людям.
Наприклад, репортажах про…
гаїтянських дітей.
ТОРГІВЛЯ ДІТЬМИ
Після таких розслідувань він почувався…
дуже добре.
Був один сюжет, від якого ніхто з нас
не очікував, що він виявиться
настільки масштабним.
«Мільйонер із нетрів» — це голлівудський блокбастер.
У ньому грали Дев Пател,
Фріда Пінто.
Рубіна Алі грала персонажа Фріди Пінто в дитинстві.
Ти станеш кінозіркою?
- Так. - Так.
Рубіну знайшли в нетрях.
Це справжня дитина нетрів.
Мазу сказали, що батько Рубіни
планує її продати.
З відчаю люди роблять страшні речі.
МУМБАЙ
Коли ми приїхали в Мумбай, я його запитала:
«Ти знаєш, як це все буде?»
Пам'ятаю, Маз мені сказав:
«Ти зіграєш принцесу з Дубая».
Легенда була така, що я бачила фільм, побачила її, і…
вона мені полюбилася.
Я не мала дітей.
Я хотіла її вдочерити,
забрати із собою, дати їй краще життя й освіту.
Рубіна разом із батьком і дядьком приїхали в готель.
Маз спитав: «Хочете, щоб вона її вдочерила»?
Вони погодилися.
Але батько підняв ціну,
здається, з 50 000 до 200 000 фунтів.
Адже тепер він знав, що перед ним принцеса з Дубая.
Я дивилася на них, бачила, як вони радіють,
і думала: «Гаразд.
У нього це вийде».
ЕКСКЛЮЗИВ ПРОДАЮТЬ КІНОЗІРКУ
Тато пропонує її Фальшивому шейху
Наступного дня вийшла стаття,
і не знаю, хто як, але я особисто
не очікувала, що вона матиме таку популярність.
Вона стала…
масштабною.
Згідно з приголомшливою заявою
британської газети News of the World,
батько однієї з юних зірок
оскароносного фільму «Мільйонер із нетрів»
намагався продати свою доньку таємному розслідувачу.
Якби Маз тоді не втрутився,
як знати, чи не з'явився б якийсь педофіл і не сказав:
«Ось гроші». І не забрав Рубіну?
Тож я вдячна за те,
що він натрапив на цей сюжет
і ми змогли врятувати дитину.
Батько Алі каже, що в газеті його оббрехали, і що
його хочуть підставити.
Індійська поліція каже, що не порушуватиме справу,
і що це питання вже закрите.
Пам'ятаю, як йому подзвонив Ларрі Кінг
і сказав, що хоче його запросити
на своє шоу.
Ларрі Кінг узяв інтерв'ю
ледь не в усіх знаменитостей у світі.
І ось він запрошує Маза на своє шоу.
Він говорив по телефону.
Я робила фото.
Ларрі Кінг каже Мазу: «Для мене буде честю мати такого гостя».
І я подумала: «Ого!
Ну що ж, я дійсно вражена».
Це справжній успіх.
На зв'язку Мазер Махмуд.
Ви підтверджуєте, що батько однозначно
намагався продати цю дівчинку?
Сто відсотків, Ларрі.
І мушу сказати, що я три дні поспіль зустрічався
з її батьком Рафіком та іншими членами сім'ї.
Маз спричинив міжнародну сенсацію.
Він став відомий не лише у Великій Британії…
але й у Сполучених Штатах Америки,
і в усьому світі.
Багато років він працював над сюжетами,
а з часом і сам став головним героєм сюжету.
У вас, напевно, сталеві нерви.
Це моя робота. Я розслідувач.
Викривати порушення закону й моралі — наша робота.
На телебаченні часто підтримували його образ таємничого незнайомця,
і, думаю, з часом він полюбив цей образ і статус знаменитості,
яким він йому завдячував.
Ми знімаємо таким чином, щоб не розкрити вашу особу.
Моя робота передбачає хитрощі.
Якщо викриють мою особу, я не зможу працювати.
Ми завжди сміялися з того, що він був найневідомішою знаменитістю у світі.
Люди знали його ім'я,
але не його обличчя.
Мене приголомшувало те,
що «Фальшивий шейх» був дуже відомий,
і все одно люди на це попадались.
Таємна камера зняла, як Сара Ферґюсон, герцогиня Йоркська,
планувала представити репортера News of the World,
що вдавав бізнесмена,
колишньому чоловіку, принцу Ендрю.
Ферґюсон вибачилася, сказавши, що її фінансові проблеми
«не виправдовують подібну серйозну недбалість».
Він став практично національним надбанням.
Він досяг того, до чого прагнув.
Став одним із найкращих розслідувачів
усіх часів, щиро кажучи.
Махмуд опинився на вершині.
Він був на вершині.
Він був королем таблоїдів.
Був гостем Ларрі Кінга,
давав інтерв'ю журналістам BBC.
Але йому було мало.
Амбіції Маза були невгамовні.
Він жадав справжньої влади.
Влади, яка б дозволяла вершити долю прем'єр-міністрів і урядів.
Влади, яку мали лише редактори таблоїдів.
Він казав мені, що прагне стати
першим редактором-азіатом у британській пресі.
Для цього він мав справити враження на…
Руперта Мердока.
Я не вартий такої уваги.
Думаю, Маз був дуже складною особистістю.
На вигляд він був…
зарозумілий, самовпевнений,
нахабний, пихатий.
Але думаю, у глибині душі Маз був інакшим.
Гадаю, у нього була низька самооцінка.
Думаю, він завжди почувався змушеним щось доводити людям.
Він прагнув прихильності
й поваги від свого керівництва в News of the World.
Від усіх, аж до власника.
Він хотів бути одним із них.
Якось увечері мені зателефонував Маз.
Мав приїхати Руперт Мердок.
Потрібен був крутий сюжет.
У ті роки
глянцеві видання були зациклені на питанні імміграції.
Дві основні проблеми:
те, що іммігранти в'їжджали вантажівками,
і те, що нелегальні мігранти на трудовому ринку
збивали ціни для місцевих.
ПОДЕННА РОБОТА £4,55 НА ГОДИНУ
Репортажі про імміграцію,
викриття незаконної імміграції
допомагали підвищити продажі.
То була улюблена тема Мердока.
Тож Маз хотів зробити ось що:
зібрати якомога більше нелегальних мігрантів
і передати їх
у руки влади.
Я сказав: «Ну так, це можна зробити».
У ті часи
нелегальні мігранти з Пенджабу відчайдушно шукали роботу.
Заради цього вони й приїхали.
Щоб заробити, надіслати грошей додому й подбати про свої сім'ї.
Тож ми з Мазом пішли до будинку,
точніше, до гуртожитку, в якому,
як було мені відомо, проживали нелегальні мігранти.
Я сам із Пенджабу, тому Маз до мене й звернувся.
Я сказав, що хочу їх із деким познайомити.
І тоді Маз розпочав свою гру.
«Вам поталанило.
Я зміню ваші життя».
Легенда була така, що він шукав працівників
для роботи на масштабному будівництві.
Тож Маз сказав: «Я платитиму найвищу ціну.
Більше, ніж усі інші.
Якщо вони нелегали, мені так іще краще,
бо вони робитимуть те, що їм скажуть».
Маз сказав їм: «У суботу
повеземо вас на будівельний майданчик.
Потім знімемо всі мірки й видамо вам
спеціальне взуття,
захисні каски
і світловідбивні куртки».
І мушу сказати, він добрий актор.
Це звучало переконливо.
Настав очікуваний день.
Спочатку людей було обмаль,
і Маз був трохи розчарований,
бо думав, що на тому й усе.
Але з кожною хвилиною людей ставало більше,
і треба було бачити його погляд.
Повний задоволення, що його план подіяв.
Вони хотіли, щоб я їх заспокоїв. «Тут же все чисто?»
Тож я сказав: «Так. Ми вас відвеземо на будівельний майданчик.
Видамо вам взуття, каски.
От і все».
Вони купилися з усіма потрохами
і особливо ні про що не розпитували.
Стояла тиша,
мертва тиша.
Було видно, що вони хочуть грошей.
Але непевні в тому, що відбувається.
Ми звернули з головної дороги.
Їх доставили прямісінько
у слідчий ізолятор Колнбрука.
З вигляду входу було зрозуміло, що це в'язниця.
Тепер усі знали, що коїться.
Запанувала атмосфера гніву й ненависті.
І страху.
У Колнбруку на це не очікували.
Вони не знали, що в біса коїться.
Якби нас не впустили, я б драпанув звідти.
Я хотів тікати.
Маз їм погрожував.
Якщо їх не приймуть,
він напише в газеті, що…
МВС заплющило очі на це питання.
Тоді до мене й дійшло.
Зазвичай можна себе виправдати тим,
що перед тобою злочинець чи корупціонер,
чи що він приносить іншим страждання.
Але той сюжет відрізнявся від інших,
бо ті хлопці не були злодіями.
Вони нікому не шкодили.
Вони просто опинилися тут, шукаючи кращої долі.
Я допомагав
руйнувати життя тих людей.
І все це заради якогось репортажу.
Дарма я це зробив.
Треба було відмовитися.
Їх вели, мов агнців на заклання.
Здавалося б,
його батьки теж були іммігрантами,
тож він мав би співчувати їхній біді.
Але ні.
Він не мав ані дрібки співчуття до своїх жертв.
Сюжет готовий.
От і все. Роботу зроблено.
Маз любив працювати над сюжетами, які б точно надрукували
на цілому розвороті або ж на першій сторінці газети.
Та цей сюжет зайняв лише невеличку шпальту
десь посередині газети.
МИ ВПІЙМАЛИ ДВА АВТОБУСИ НЕЛЕГАЛЬНИХ ІММІГРАНТІВ
Тож він засмутився, бо резонансу не вийшло,
і Руперт Мердок не зверне уваги на такий матеріал.
А він і справді думав, що отримає підвищення.
Та не судилося.
Він так і лишився чужинцем.
Знаєте, деякі люди звисока позирають
на таблоїди й думають собі:
«Що за гидкі сюжети».
Вони й справді можуть зруйнувати комусь життя.
Але в таблоїди потрапляють не за чемну поведінку.
Той сюжет про іммігрантів
був чудовим взірцем журналістського розслідування.
Це була реальна проблема.
Він придумав, як її висвітлити.
В інтересах громадськості.
До Мазера Махмуда та News UK звернулися по коментарі, але вони не відповіли.
ТЕЛЕФОНУЄ МАЗЕР М.
У той момент він уже не був тим янголом-месником,
тим борцем за справедливість, яким я його спершу уявляв.
Я вирішив, що більше не хочу цим займатися.
У вас пропущений дзвінок.
Я зав'язав.
Та Маз не зупинявся.
Його коло звужувалося.
Маз рідко довіряв людям.
Мені довіряв, я була частиною його життя.
Але він дуже цінував відданість.
Якось Мазу дещо повідомили.
Збірна Пакистану з крикету брала участь у договірняках.
Зазвичай я мовчала й не втручалася.
Але в пакистанській збірній був один гравець,
Мохаммад Амір.
Йому щойно виповнилося 18.
Я запитала Маза: «Слухай, може, не вплутуватимеш його в це?
Йому ж усього 18».
Юнаки такого віку схильні
робити дурниці.
Він сказав: «Байдуже.
Злочинець…
має відповідати за свій злочин». Отак-от.
ЕКСКЛЮЗИВ УПІЙМАЛИСЯ!
ГРАВЦІ В КРИКЕТ БРАЛИ ХАБАРІ!
АВТОР: МАЗЕР МАХМУД
Ви знаєте, що вас посадять.
Ви заслужили на це?
Після цього він віддалився.
Я бачила, його засмутило те, що я в ньому засумнівалася.
Безсумнівно, що успішнішим ставав Маз, то важче було
мати з ним справу.
Він не любив, коли в ньому сумнівалися.
Він був одразу націлений на сюжет.
Практично одержимий ним.
Коли ви з людиною разом і у вас усе добре,
звісно ж, думаєте… що це назавжди.
Наступного дня він відвіз мене в аеропорт
і, прощаючись, сказав:
«Подзвони, як долетиш».
Я сказала: «Так».
Після того…
усе скінчилося. Це був кінець.
Більше ми не бачилися.
Я провела з Мазом п'ять років.
Думаю, я знала справжнього Маза…
або ж те, що він мені показував.
У певному сенсі
журналістика стала для нього всім.
Він ніби забув…
про увесь світ
і звертав увагу лише на свою справу.
Але репортажі продовжували виходити.
А матеріал про пакистанську збірну приніс Мазу безліч нагород.
Це загальновизнаний майстер високоякісних репортажів.
ЖУРНАЛІСТСЬКА ПРЕМІЯ 2011
Отже, вітаємо…
РЕПОРТЕР РОКУ ПЕРЕМОЖЕЦЬ
Мазера Махмуда з News of the World.
Але, як ви знаєте, Мазер не з'являється на людях.
То хто ж вийде на сцену?
Я один із тих, хто присудив Мазеру премію «Репортер року»,
а також премію «Сенсація року» за викриття пакистанської збірної з крикету.
Він однозначно один із найпрофесійніших журналістів,
з якими я мав честь працювати. Дякую.
Я не мав жодного сумніву, що він на це заслуговує.
Хоч у Маза, так би мовити, не бракувало скелетів у шафі.
Але він був крутим.
Викликав водночас заздрощі й захоплення.
«Сенсація року», «Журналіст року».
Він вірив у свій хайп.
Протягом 20 років
у Мазера був досконалий союз із News of the World.
Але ніхто не чекав, що все так завершиться.
Ніхто з нас.
Декілька знаменитостей подали позов
проти News of the World через телефонне хакерство.
Лондонська поліція поставила газеті запитання
про методи її репортерів.
До Мазера Махмуда звернулися по коментарі, але він не відповів.
До News UK звернулися по коментарі, але вони не відповіли.
Переклад субтитрів: Тетяна Ткаченко
"Творчий керівник Віталій Данмер"