Fuuko și Andy reușesc să-l contacteze pe Anno Un.
Acesta vrea să-i ajute să devină mai puternici,
dar Fuuko și Andy încep lupta împotriva lui Toamnă ca să salveze un om.
Din păcate, nu reușesc să-l învingă deocamdată.
Cu ajutorul Condeiului, Anno desenează brațul lui Andy și atacă în forță,
ca să le arate potențialul puterilor lor.
Totuși, nici așa nu reușesc să-l învingă pe Toamnă
și cei trei sunt nevoiți să se retragă către casa lui Anno Un.
După ce obțin acordul lui Juiz, Anno începe pregătirea
transformându-l pe Andy într-o carte gigantică.
E enorm de groasă. De ce?
Probabil conține și povestea lui Victor.
Practic, atât de mult a trăit el.
Deci trebuie să citesc toată cartea ca să aflu trecutul lui Andy?
Nu tocmai.
Intră!
Să intru?
N-ai cum s-o citești pe toată.
Nici măcar nu se deschide.
Dar cum adică să intru?
Pare începutul unui basm, nu...
- Aia sunt eu? - Nu te speria, Fuuko.
Asta e relicva Culegătorul de Suflete.
Poate extrage sufletul unei persoane, după care îl închide într-un obiect.
Eu am ales cartea asta.
Înăuntru vei descoperi lucruri noi despre el, dar și despre tine.
Iar el te va înțelege mai bine și va putea să-și analizeze trecutul.
Ce vrei să spui?
Cu alte cuvinte...
vei afla de ce.
Mai exact, de ce a apărut Andy.
Unde mă aflu?
Am ajuns deja în amintirile lui Andy?
Nu mișca!
- Ai reușit să evadezi? Treci înapoi! - Mă cheamă Izumo Fuuko.
Adică Fuuko Izumo. Japanese.
Tacă-ți fleanca sau te omor.
Nu pot să mor încă. Abia am ajuns!
I am normal 18.
Not dangerous. Don't touch me, ok?
Trebuia să fi învățat engleza la școală!
Sanders, Josh, Red, vreți să spuneți că n-ați salvat toți copiii?
I-am întrebat și pe ei. Niciunul nu o cunoaște.
Cum așa?
Andy...
Andy, tu ești, nu-i așa?
Unde suntem și când?
Suntem în apropiere de Longing.
Ești cumva japoneză?
Ce bine! Acum că Andy e aici pot să vorbesc japoneză de acum încolo.
Cine-i Andy ăsta despre care tot vorbești?
Da... Sigur îți spui altfel acum.
Cât ai de gând să stai atârnată de căpitan?
Și tu știi japoneză...
Josh!
Te-am atins cu părul meu?
E de rău. Păzea că vine nenorocul!
Nenorocul? Despre ce vorbești?
Ce bine! A fost o atingere scurtă.
Tu...
Știai ce o să se întâmple. Ești cumva vrăjitoare?
Dacă da, o să te omor.
Rahat!
Abia l-am găsit pe Andy. Nu pot muri încă.
Trebuie să le explic și să le câștig încrederea.
Pe braț ai un tatuaj cu „Dead End”
și pe piept ai unul cu 1865.
My name is Fuuko Izumo.
Îți cunosc viitorul.
Căpitane, de unde știe fata asta ce tatuaje ai?
Ce relație ai avut cu căpitanul?
Vino!
Hai la masă!
Slavă cerului!
Vă mulțumim că ați salvat copiii!
Vă rog, cum vă putem răsplăti?
SALON & RESTAURANT
- Am auzit că vorbești japoneză. - Căpitanul m-a învățat.
Vreau să întâlnesc samuraii... și să învăț să mânuiesc sabia.
Asta e tot? Vreți doar mâncare?
Exact. Nu te speria.
Vrem doar mâncare și băutură.
Dacă doriți, avem bere produsă local,
dar străinilor li se pare cam tare.
Adu-o aici și hai să ne întrecem!
Să-i dăm drumul!
Ce face mai exact banda ta, Andy?
Multe locuri arată rău după terminarea Războiului civil.
Caftim fraieri care o caută cu lumânarea.
În schimb, suntem răsplătiți.
Războiul civil... În ce an a avut loc?
Asta e doar de fațadă. Noi știm adevărul.
Căpitanul nu-și amintește nimic și de-asta bântuie prin lume.
Sincer vorbind, speră să dea peste cineva care îl cunoaște.
Cât despre noi trei, el ne-a salvat de belele.
Acum îi întoarcem favoarea.
De aceea...
sper că nu minți și chiar îl cunoști pe căpitan...
Sau e vai de tine.
Calmați-vă.
N-o să ne spună nimic dacă o amenințați așa.
Te cheamă Fuuko, da? Ia zi, de unde știi de tatuajele mele?
Cum să...
În viitor umbli mereu dezbrăcat.
E absurd.
E adevărul!
Poate fiindcă ai trăit ca neviu timp de foarte multă vreme.
După atâta timp, poate ți-ai schimbat valorile morale.
De asemenea, în viitor lupți cu o katana.
- Degetele tale sunt arme. - Stai așa. Neviu?
Căpitanul se vindecă într-o clipită, dar în niciun caz nu e un zombi.
Înțeleg. Andy nu știe că e neviu încă.
Andy, vreau să mă alătur bandei tale.
N-am reușit să-ți câștig încrederea, nu?
Dă-mi voie să-mi risc viața alături de tine.
Pot să-ți câștig încrederea și să aflu mai multe despre tine.
Împușc doi iepuri deodată.
Du-l la tâmplă.
Apoi împușcă-te în cap. Dacă supraviețuiești, ni te poți alătura.
Tare! Prima inițiere după multă vreme.
- Ți-ai ieșit din minți? - Scuze!
Dar pistolul nu era încărcat, nu?
M-ai păcălit și nu mi-am dat seama din prima...
Chiar și cu o șansă din șase, te cunosc și știu că n-ai face asta
cuiva care nu știe să lupte.
Ce bine că ești același Andy dintotdeauna!
Ce ai fi făcut dacă pistolul ar fi fost încărcat?
Andy nu m-ar fi rănit.
- Dar dacă era încărcat? - Nu m-ar fi rănit.
Să știi că-mi placi.
S-o luăm cu noi.
Da, căpitane?
- Toți sunt morți? - Da.
A fost mai ușor decât credeam.
Cârciumăreaso...
te-ai descurcat și i-ai îmbătat exact cum am stabilit.
- Erau ținte sigure. - Da. Vă țineți de cuvânt?
Da. Îi lăsăm pe copii în pace.
Fuuko...
Josh...
m-ai protejat.
În viitor, căpitanului îi merge bine?
Ți s-a părut că suferă?
Deloc. Îi merge foarte bine.
Bun.
Mă bucur.
Sanders, le împrumut puțin.
Mă întorc imediat.
Andy!
La început, nu știam ce voi învăța despre Andy...
dar acum știu.
Învăț despre momentele când a trebuit să-și ia rămas-bun.
Înțeleg totul. Acum că știu că nu pot muri, sunt Neviu.
Are mai multă logică să lupt corp la corp.
Dacă oricum n-o să mor, nu-mi pasă de durere.
E de datoria mea să văd când a trebuit să facă asta.
UNDEAD UNLUCK
Mulțam! Scuze că te-am făcut să mă ajuți.
Trebuia să te ajut.
Josh m-a salvat.
Toți trei au fost de treabă.
Mult prea de treabă cu mine.
Iertare!
Îmi pare foarte rău! E vina mea. Am făcut cum mi s-a spus.
Vă eram datoare, dar tot i-am ascultat.
O să plătesc pentru fapta mea,
dar vă rog să-i iertați pe ceilalți. Sunt nevinovați.
Cârciumăreasa...
Înțeleg.
Andy, stai!
- N-a vrut să facă asta. - Lasă-mă!
În fiecare an, în această zi,
vino să torni bere de la Anhueser pe mormintele lor.
Chiar dacă berea se va schimba cu timpul, vino aici până când vei muri.
Nu sări niciun an!
Dacă faci asta, cei trei nu îți vor purta pică.
Da. Jur că așa o să fac.
BERE LAGER
Haide!
- Ești foarte blând. - Adică?
Ai fost binevoitor cu femeia aceea.
Ar fi trăit cu vina toată viața, dar i-ai arătat cum să-și ceară iertare.
Crezi prea mult în mine.
Vreau ca ea să sufere.
Nici mai mult, nici mai puțin.
Înțeleg.
Deci acum fac parte din banda ta?
Te las în cel mai apropiat oraș.
Nu așa ne-am înțeles. Am trecut testul.
- În cazul ăsta, banda nu mai există. - Stai puțin!
Apoi am călătorit alături de Andy.
Am cunoscut și ne-am luat rămas-bun de la mulți oameni, în multe locuri.
Mi s-a părut o veșnicie, dar, totodată, doar o clipită.
Am pierdut noțiunea timpului, ca într-un vis.
A fost o experiență ciudată, de parcă eram un personaj într-o carte.
Și în tot acest timp, Andy n-a zâmbit niciodată.
Nu numai atât, dar niciodată n-a vorbit despre trecut.
Anulezi norocul?
Ce înseamnă asta, Fuuko?
Ar fi periculos dacă nu le-aș explica nou-veniților.
S-ar putea să-i rănesc dacă aștept să ne cunoaștem mai bine.
Păzea că vine nenorocul!
Gata cu inițierea! Îi duc mâncarea lui Andy.
Nemaipomenit! Sper că n-o să te pipăie.
Eram sigură că ești aici.
Ți-am adus cina. Mănânci, da, Andy?
Nu-mi mai spune așa când oamenii mei sunt în jur, Fuuko.
Ce-i rău în asta?
Au trecut ritualul nenorocului.
- Ash era... - Stai că știu.
Bere
Ash s-a murdărit puțin.
Și scaunul lui Camus s-a rupt, iar el a căzut.
Ai dreptate!
Ash se holbează la pieptul meu și nu-l suport!
Ce-i așa de interesant?
Camus nu face asta.
E o bere nouă?
Îi zice Budwaiser. E chiar bună.
Josh și ceilalți se vor bucura.
Fuuko, am o întrebare. Ce crezi că înseamnă să mori?
- Ce te-a apucat dintr-odată? - Vorbesc serios.
Eu cred că moartea înseamnă oprirea gândirii.
Gândirea înseamnă provocare.
Gândirea înseamnă schimbare.
Dacă nu mai poți face asta, ești ca și mort.
Nu sunt de acord cu tine.
Eu cred că mori cu adevărat când nimeni nu-și mai amintește de tine.
Ai mei au murit într-un accident.
Ba nu. Puterea mea i-a omorât odată cu alți oameni.
Am crezut că, dacă nu-i pot vedea, înseamnă că au murit,
dar acum nu mai cred asta.
Atât mama, cât și tata ocupă mereu un loc în inima mea
și îmi spun că nu e vina mea,
că trebuie să trăiesc, fiindcă mă așteaptă lucruri mărețe.
Da, poate e o poveste inventată ca să scap de greutatea păcatelor mele,
dar mama și tata m-au ajutat și mă ajută în continuare.
De-aia nu simt că au murit.
Nu pot să-i văd în carne și oase...
dar sunt sigură că Josh și ceilalți trăiesc în interiorul tău.
Sper că ai dreptate.
Ai zâmbit în sfârșit, Andy!
A meritat tot efortul!
A meritat...
Pe 15 aprilie 1865, în Washington DC.
E cea mai veche amintire a mea. Acum că ți-am zis, o să mergi acolo, nu?
Atâta vreme cât nu uit, n-o să fiu singur. O să mă descurc.
Nu... Tu ești cel la care țin,
dar în același timp, tu nu ești tocmai acel tu.
N-ar trebui să facem asta. Cel puțin, nu acum.
Stai... Am zis că țin la tine?
Lăsând asta deoparte, începi să dispari, Fuuko.
Ce se întâmplă? Mă duc în altă parte?
Ce să fac?
Andy!
Ce-i?
Peste 144 de ani, pe 1 august 2020, ne vom întâlni oficial.
O să fiu la gara Shinjuku.
O să încerc să fug de tine, dar ai grijă să mă prinzi!
Dacă reușești, în acea zi o să-ți primești sărutul.
Te rog, nu uita!
Atâta timp cât nu-i uiți...
Oamenii nu mor cu adevărat.
Mișto! Foarte mișto!
Unde mă aflu?
ANUL 1865
15 APRILIE
WASHINGTON DC
VA URMA...
Subtitrarea: Giana Stănculescu