Fuko och Andy lyckades få kontakt med författaren, Anno Un.
Anno vill hjälpa dem att bli starkare,
med Fuko och Andy måste slåss mot Höst för att rädda en man som anfalls av OMD:n.
Deras förmågor räcker inte till för att besegra fienden.
Anno ritar Andys arm med G-pennan och använder den för en stor attack,
och visar negatorförmågornas potential.
Dock räcker inte ens det för att besegra Höst,
och trion backar från striden och ger sig av mot Annos gods.
Där övertygar de Juiz att låta Anno träna dem båda
och förvandla Andy till en bok som når ut i rymden.
Den är enorm. Varför så lång?
Troligen för att Victors del finns där också.
Det är så här länge han levt.
Så för att få veta om Andys förflutna måste jag läsa hela boken?
Inte riktigt.
Gå in.
Hur skulle jag...
Du kan inte läsa allt det här.
Den är för tung för att ens öppna.
Men det förklarar inte vad du menade med "gå in".
Det låter mer som handlingen i en saga än nåt som man...
Är det jag?
Få inte panik. Det är okej.
Det här är artefakten Själskaliber.
Den kan ta ut en persons själ och stänga in den i ett föremål.
Jag tänker stoppa in dig i den där boken.
Där upptäcker du det du ännu inte vet om honom och om dig.
Han får i sin tur djupare förståelse av dig
och återupptäcker sitt förflutna.
Va? Vad menar du med det?
Med andra ord...
du kommer att få reda på varför.
Varför Andy föddes.
Var är jag?
Är jag redan i Andys minnen?
Rör dig inte!
En av ungarna som flydde? Kom tillbaka!
Jag heter Fuko Izumo!
Jag är inte härifrån. Var är jag?
Sluta pladdra om du inte vill dö.
Åh, nej. Jag kan inte dö än. Jag kom precis.
Snälla. Jag är bara en vanlig 18-årig tjej.
Jag är inte farlig. Jag vill inte ha problem.
Låt mig gå, är du snäll.
Jag har inte ens hittat Andy än!
Josh! Red! Sanders! Säger ni att ni inte räddade alla barnen?
Nej, jag är säker. Inga av barnen vet vem hon är.
Va? Inte?
Andy, det är...
Andy! Visst är det du?
Var är vi, och när?
Vi är strax utanför Longing.
Är du därifrån? Vi kan ta dig dit.
Andy. Jag visste att jag kunde lita på dig.
Du låter mig inte dö i den här eran heller.
Vem är den här Andy som du pratar om?
Just det. Du hade ett annat namn då.
Hur länge tänker du klänga på kaptenen?
Förlåt. Jag bara...
Släpp, Josh.
Du rörde väl inte vid mitt hår?
Det här är illa. Här kommer oturen!
"Otur"? Vad pratar du...
Bra. Det var bara lite otur.
Hur...
Du förutsåg det där, eller hur? Är du en häxa?
Bäst att jag dödar dig.
Skit. Skit. Skit.
Jag hittade precis Andy. Jag får inte dö än.
Måste förklara och få dem att lita på mig.
På din vänstra axel står det: "Återvändsgränd".
På ditt bröst står det "1865!"
Jag heter Fuko Izumo och jag känner till din framtid.
Du måste tro mig. Snälla.
Chefen, hur känner hon till dina tatueringar?
Vad hade du för relation till chefen?
Följ med oss.
Vi går och äter.
Jag är så glad att du mår bra.
Tack för att du räddade barnen. Vi står i skuld till dig.
Kan jag göra nåt i gengäld?
LUCKY SALOON OCH RESTAURANG
Jag hörde att du talar japanska.
Ja. Chefen lärde mig.
Jag vill åka dit och träffa samurajer
och lära mig att dra snabbt.
Är det allt? Är du säker? Vill du bara ha mat?
Ja, precis.
Bara mat och sprit just nu.
Om du är intresserad har vi stans berömda lokala öl,
men den är stark för de som inte kommer härifrån.
Ta in den. Vi har en dryckestävling.
Ja, för fan. Vi är med.
Vad gör ni vanligtvis, Andy?
Många ställen är i dåligt skick nu när inbördeskriget är slut,
så nu spöar vi idioter som har dumheter för sig.
I gengäld blir vi tackade så här.
Inbördeskriget? Vilket år var det?
Det är bara en fasad. Vi vet hur det verkligen är.
Chefen här har inga minnen av sitt förflutna.
Det är därför han strövar runt i världen.
Han hoppas stöta på nån som vet vem fan han är.
Under sin resa har han räddat oss alla tre ur knipa.
Nu hjälper vi honom så gott vi kan.
Och det är därför
vi inte vill upptäcka att du har ljugit om att du känner chefen,
för då är du dödens.
Lugna er, allihop.
Hon kommer inte att berätta nåt om ni hotar henne.
Fuko var det va? Hur känner du till mina tatueringar?
Hur jag...
Jo, i framtiden är du alltid naken.
Lägg av. Det är ju absurt.
Nej, det är sant!
Det kanske är för att... du har levt som Odöd så länge?
Efter så lång tid har dina värderingar kanske förändrats lite?
Och i framtiden slåss du med katana
och använder fingrarna som pistol.
Vänta. Odöd?
Ja.
Va?
Chefens sår läker blixtsnabbt,
men han är ingen jäkla zombie.
Jag förstår. I den här eran vet inte Andy att han är odöd än.
Andy, låt mig vara med i ditt team.
Inget jag sagt hittills har väl fått dig att lita på mig?
Så låt mig riskera livet tillsammans med dig på din resa.
Jag kan förtjäna din tillit, bli starkare och få veta mer om dig, Andy.
Tre flugor i en smäll.
En kula, ett skott.
Sikta på huvudet och tryck av. Överlever du får du vara med i mitt team.
Schyst. Här. Första invigningsprovet på ett tag.
Är du helt galen?
Ledsen för det där.
Men pistolen var väl inte laddad?
Ni gjorde ett bra försök att lura mig...
men även om oddsen är en-mot-sex skulle den Andy jag känner inte göra så.
Särskilt mot nån som inte är en stridskämpe.
Tack och lov. Jag antar att du är samma Andy ändå.
Vad hade du gjort om det varit en kula i?
Jag hade klarat mig. Det är Andy.
Visst. Toppen. Men tänk om?
Jag hade klarat mig.
Jag gillar din stil.
Vi släpper in henne i teamet.
Eller hur, chefen?
- Är alla döda? - Ja.
Det var enklare än jag trodde.
Du saloon-kvinnan.
Du gjorde bra ifrån dig. De är fulla, precis som vi planerade.
De var enkla mål.
Ja. Och ni står för er del av avtalet?
Ja. Vi ska inte bråka med ungarna mer.
Fuko.
Fröken Josh,
du skyddade mig.
Går det bra för chefen i framtiden?
Ser han inte ut att lida?
Nej. Han mår bra. Toppen, faktiskt.
Toppen.
Skönt att höra.
Sanders, jag lånar de här.
Jag är strax tillbaka.
Andy, vänta.
Först visste jag inte vad det innebar att få veta mer om Andy,
men det gör jag nu.
Jag fick veta om alla gånger då han tvingats ta farväl.
Det är tydligt nu.
Nu när jag vet att jag inte kan dö är jag Odöd.
Det är mer logiskt för mig att komma nära.
Om jag inte kan dö bryr jag mig inte om smärta.
Det är min plikt att se alla med egna ögon.
UNDEAD UNLUCK
Tack för hjälpen. Förlåt att du blev indragen.
Ingen fara. Jag måste hjälpa till.
Fröken Josh räddade mitt liv.
De tre var bra människor.
För bra för mig, ärligt talat.
Ursäkta.
Jag är så ledsen. Allt är mitt fel, jag följde deras plan.
Jag stod i skuld till er, men gjorde det ändå.
Jag ska sona för det jag gjort,
men ni måste förlåta de andra. De är oskyldiga.
Saloonägaren.
Jag förstår.
Vänta, Andy!
- Hon gjorde det inte för att hon ville. - Släpp mig.
Varenda år den här dagen
ska du hälla spriten som Anhueser säljer på deras gravar,
och varje gång de lanserar en ny, till den dag du dör.
Missa inte en enda gång.
Gör det, så kommer de tre inte att klandra dig.
Det ska jag göra. Jag lovar.
Anhueser LAGER
Nu går vi.
Okej.
Du är godhjärtad.
Vad menar du?
Du var snäll mot den trevliga damen.
Hon hade nog fortsatt att klandra sig själv,
så du gav henne ett sätt att gottgöra.
Du ger mig för mycket beröm.
Jag vill bara att hon lider.
Inget mer, inget mindre.
Jag förstår.
Så jag är med i ditt team nu?
Vad pratar du om? Jag släpper av dig i närmaste stad.
Det var inte så vi sa. Jag klarade ju testet.
I så fall är teamet upplöst.
Vänta nu!
Från den stunden följde jag Andy på hans resa.
Tillsammans mötte vi och lämnade många personer på många platser.
Det kändes som eoner, men samtidigt som ett ögonblick.
Nästan som om jag drömde, med tanke på hur tiden suddades ut.
Det var en märklig upplevelse.
Som om jag blivit en karaktär i en bok.
Under all den tiden log Andy inte en enda gång.
Han pratade aldrig heller om sitt förflutna.
Vänta. En turnegator, säger du?
Vad innebär det, fröken Fuko?
Det vore nog farligt att inte informera nykomlingarna.
Jag kan skada dem om jag väntar tills vi känner varandra.
Här kommer den. Oturen.
Det var initiationsriten.
Jag ska ge Andy hans mat.
Toppen. Hoppas att han inte tafsar på dig.
Jag förstod att du var här.
Jag tog med lite middag. Du äter väl, Andy?
Sluta kalla mig det när mina mannar är här, Fuko.
Kom igen. Vad gör det?
Jag gav dem otursritualen nyss.
- Herr Ash var... - Får jag gissa?
Budwaiser - Lager
Ash blev nog lite skitig.
Camus stol gick sönder och han landade på arslet.
Oj! Ja, precis!
Herr Ash stirrar alltid på mina bröst och jag hatar det!
Vad är grejen?
Herr Camus gör inte så.
Är det en ny sort?
Ja. De kallar den Budwaiser. Rätt bra.
Nåt för fröken Josh och de andra att dricka.
Fuko, får jag fråga en sak? Vad tror du att det innebär att dö?
Varför frågar du det helt plötsligt?
Jag är seriös.
Jag tror att döden är när hjärnan slutar tänka.
Om man kan tänka kan man utmana.
Om man kan tänka kan man förändra.
När en person inte kan göra det längre är den död.
Jag håller inte riktigt med.
Man dör inte förrän ingen minns en.
Jag förlorade mina föräldrar i en olycka.
Nej, jag dödade dem och flera andra med min förmåga.
Jag trodde att de var döda eftersom jag inte kunde träffa dem mer,
men nu tror jag inte riktigt så.
Min mamma och min pappa har alltid funnits i mitt hjärta
och hela tiden sagt att det inte var mitt fel.
De sa att om jag fortsatte leva kunde nåt underbart vänta mig.
Det var kanske nåt jag fantiserade ihop för att fly från mina synder,
men mina föräldrar har alltid hjälpt mig och gör det fortfarande.
Därför känns det inte som att de är döda.
Jag kan inte träffa dem,
men jag är säker på att fröken Josh och de andra lever inuti dig.
Ja. Jag hoppas det.
Du log, Andy!
Allt mitt hårda arbete har lönat sig.
Det var värt...
1865. 15 april. Washington, D.C.
Det är mitt tidigaste minne.
Nu när jag har berättat tänker du väl åka dit?
Så länge jag inte glömmer är jag inte ensam. Jag klarar mig nu.
Nej, den jag älskar är du,
men inte den som är här.
Jag tror inte att vi ska göra det. Åtminstone inte nu.
Vänta. Sa jag att jag älskar dig?
Ja.
Men Fuko, du börjar blekna bort.
Vad är det här? Flyttas jag nån annanstans nu?
Vad ska jag göra?
Andy!
Läget?
Om 144 år, den 1 augusti 2020, kommer du och jag att träffas.
På Shinjuku-stationen.
Jag kommer att försöka springa därifrån, men se till att fånga mig!
Om du gör det kysser jag dig, okej?
Glöm inte!
Så länge du inte glömmer...
Kommer människor inte att dö.
Grymt. Helt grymt.
Var är jag?
Den 15 april
WASHINGTON D.C.
FORTSÄTTNING FÖLJER
Översättning: Louise Arnesson