Tűzoltóság.
Küldene egy mentőautót a 25. utca és a State sarkára?
Mi a probléma?
Van ott egy anyaszült meztelen fiú vagy férfi vagy mi.
Még mindig odakint van. Próbálnak segíteni neki.
Nincs rajta ruha. Komoly sérülései vannak.
- Magánál van? - Nincs.
Próbálják rávenni, hogy lépkedjen, de alig lát ki a fejéből.
- Értem. - Folyton elesik.
- A 25. és a State sarkán? - Igen.
- Jó, rendben. - Egyirányú út. Viszlát!
1991. MÁJUS 27. HAJNALI 2:00
Hihetetlen, ami aznap éjjel történt.
Egy meztelen fiatalember volt Dahmer háza előtt.
Nem volt rajta semmi.
Ketten is hívták a tűzoltókat és a rendőrséget.
Néhányan látták, hogy vér folyik a végbeléből.
Egy horzsolás volt a térdén.
Egyértelmű volt, hogy valamitől kábult.
Vajon miért volt a fiú meztelen? Miért vérzett? Miért beszélt összevissza
Milwaukee utcáin szédelegve?
A NETFLIX DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Volt egy Grand Avenue nevű pláza.
Jeffrey Dahmer folyton ott lógott.
Láttuk őt az éttermeknél, láttuk fel-alá járkálni a plázában.
Embereket fotózott,
és azt mondta:
„Olyan vagy, mint egy modell. Lefotózzalak?”
1991. MÁJUS 26.
7 ÓRÁVAL A 911-ES TELEFONHÍVÁS ELŐTT
Dahmer épp pizzát evett és sört ivott,
mikor meglátott egy vonzó fiatalembert.
Konerak Sinthasomphone arra sétált,
ő pedig beszélgetésbe elegyedett vele.
Ötven dollárt ajánlott a fiatalembernek,
hogy képeken pózoljon.
A fiatalember beleegyezett,
és készséggel vele tartott Dahmer lakásába.
A lakásban Dahmer itallal kínálta a fiút,
amelybe elegendő Halciont tett ahhoz, hogy egy időre elveszítse az eszméletét.
Dahmer szerette volna minél tovább életben tartani áldozatát.
A találkozóink során
Dahmer elmondta, egy totálisan együttműködő személyt akart,
aki vele marad, és akinek nem kell a távozásától tartania.
Voltak, akiknél kipróbáltam a fúrási technikát.
Nála is próbálkoztam vele.
Igen?
Mikor?
- A rendőrök érkezése előtt vagy után? - Igen. Még előtte.
Jeffrey mesélt nekem Konerakról,
és arról, hogy változtatott a korábbi módszerén.
Megpróbálta a fiút zombivá változtatni, és abban az állapotban életben tartani.
Dahmer lyukat fúrt a fiú koponyájába,
sósavat injekciózott bele,
és várt, hogy ezúttal vajon sikerrel jár-e a művelet,
mivel a korábbi áldozatai ebbe mind belehaltak.
Milyen mélyre hatolt a fúróval?
- Egészen az agyig. - Öt-hét centiméterre?
- Aha. - Egyenesen belefúrt?
- Igen. - Nem jött ki semmi?
- Nem folyt ki belőle semmi? - Nem láttam kifolyni semmit.
Nem is vérzett.
Konerak életfunkciói limitáltan, de még működtek.
Mintha kótyagos lett volna.
Nem volt halott vagy ilyesmi. Még beszélt is.
Azt hittem, képes leszek ilyen állapotban tartani.
Jeff utasításokat adott a fiúnak, és a dolog működött.
Jeff azonban nem vette számításba,
hogy a fiú kiszaladhat a lakásból.
Dahmer elment alkoholért. Ez bűnelkövetéskor szokása volt.
Ebben a konkrét esetben egy közeli bárba ment sörért.
Amíg Dahmer a bárban sört vett,
Konerak kihasználta az alkalmat, kiszaladt a házból,
be a sikátorba.
Ekkor vette őt észre az egyik szomszéd az ablakból.
A nők felhívták a rendőrséget.
Amikor a rendőrök kiérkeztek,
Konerak ott ücsörgött
egy takaróba bugyolálva.
A rendőrök odamentek hozzá, hogy kiderítsék, mi történt.
A rendőrök próbálták kikérdezni őt,
de Konerak nem tudta elmondani a saját verzióját,
hiszen begyógyszerezték.
Semmi sem volt észrevehető abból,
hogy Dahmer lyukat fúrt a fiú koponyájába.
Egyáltalán nem vérzett.
Eközben Dahmer is megjelent az utcán.
Fiatal hölgyek próbáltak besegíteni.
Kérdezték a nevét, de ő nem tudott válaszolni.
Dahmer és a fiú közé álltak. Azt mondták: „Hagyd békén!”
Két 18 éves fekete lány próbálta megvédeni őt Dahmertől.
A rendőrök nem hallgattak a lányokra.
Még a nevüket sem írták fel.
Azt mondták, letartóztatják őket, ha nem hallgatnak el.
Erre Dahmer: „Semmi gond, ő a barátom.” És belekarolva kísérni kezdte.
Dahmer úgy gondolta, fehér emberként
a rendőröknek bemesélheti a saját verzióját.
Kénytelen vagyok ezt gondolni, hisz tisztában volt vele:
„Fehér vagyok. Megúszhatom.”
Jeffrey mindig gyorsan reagált.
Természetesnek tűnt számára
hogy képes manipulálni másokat, és kivágni magát szorult helyzetekből.
Ott volt egy meztelen srác az utcán, aki fura hangokat adott ki.
A rendőrök azt hitték, totál részeg.
Ezért mit tesznek? Nem hagyják csak úgy magára.
Biztonságos helyre kísérik,
vissza a lakásba, ahonnan jött.
Szóval bementek a lakásba,
és Konerak leült a kanapéra, mintha hazaérkezett volna.
A ruhái mind ott voltak egy kis kupacban,
szépen elrendezve a nappaliban.
Dahmer megmutatta a rendőröknek a fiúról készített fotóit,
és azt mondta nekik, hogy a szeretője.
Ők meg: „Nem tartóztatjuk le őket, csak azért, mert melegek.
Ki van zárva.”
És otthagyták Sinthasomphone-t a kanapén, Dahmer lakásában.
A hálószobába be sem néztek.
A rendőrök nem sejtették, hogy Dahmer hálószobájában
ott hevert Tony Hughes holtteste.
Csak úgy ráfektetve az ágyra.
A rendőrök távoztak,
Dahmer pedig még több savat injektált
Konerak Sinthasomphone agyába.
Mit injekcióztál bele?
Sósavval töltöttem meg egy fecskendőt.
Kevesebbet fecskendeztem be,
de a második adag így is túl sok volt.
Az egyik lány, aki védeni próbálta Konerakot
beszámolt az anyjának, Glenda Clevelandnek.
1991. MÁJUS 27. HAJNALI 2:31
- Milwaukeei rendőrség. - Nos…
Itt járt az 50-es járőrkocsijuk,
amit úgy negyed órája leintettek.
- Én voltam az. - Mi történt?
A lányom és az unokahúgom
tanúja volt a történteknek. Történt intézkedés?
Nem. Csak egy részeg meleg srác volt az
meg a barátja.
Hány éves az a gyerek?
- Nem gyerek. Felnőtt. - Biztos?
Hölgyem! Világosabban nem tudok fogalmazni. El lett rendezve.
Sinthasomphone meghalt.
Egy órán belül, miután a rendőrök elhagyták a lakást.
A 14 éves Konerak Sinthasomphone volt Dahmer egyik legfiatalabb áldozata.
GYILKOSSÁG: KONERAK SINTHASOMPHONE
Ha egy pillanatra is azt hitték volna, hogy veszélyben van,
nem engedték volna vissza Dahmerhez.
A rendőrséget utasították, hogy tisztelje a milwaukeei melegeket.
Ők biztos azt is hitték, hogy tisztelettudóak voltak,
és így nem vádolhatók heteroszexuális részrehajlással
az ügy kapcsán.
Bármit is tett a rendőrség, az nyilván nem volt elegendő.
Több afroamerikai is állította,
hogy a fiatalember kiskorú,
és nem tűnt beszámíthatónak.
Állítólag a rendőrök a munkájukat végezték, és megtették, amit tudtak.
De ez messze elmaradt attól, ami a kötelességük lett volna.
Az adatai alapján tudták volna, hogy a próbaidejét tölti
egy laoszi fiú bántalmazásáért…
SZEXUÁLIS BÁNTALMAZÁS
…akiről kiderült volna, hogy Konerak testvére.
Ilyen hogy fordulhat elő?
EGY CSALÁD TRAGÉDIÁJA
Dahmernek kétszer is áldozatul estek.
Konerak egyik fiútestvérét három évvel korábban már molesztálta.
A család 11 éve költözött Amerikába
egy jobb élet reményében,
ám Jeffrey Dahmer szörnyű rémálommá változtatta az életüket.
Azt mondta: „Ez látszólag több mint véletlen.”
Viszont ez az információ
Jeffet rendkívüli módon megdöbbentette.
Teljesen kiakadt rajta.
Az eurázsiai srácok. Elképesztő, hogy testvérek voltak. Hihetetlen!
Ezt nem hiszem el!
- Azt, hogy a testvére? - Aha.
- Tudod a nevét? - Nem.
Dehogy.
Szörnyű tragédia ez a Sinthasomphone család számára.
Egyikük szexuális erőszak,
másikuk gyilkosság áldozata lett. Ugyanazon család tagjai.
Nehéz elképzelni, mit kellett átélnie a családnak
Jeffrey Dahmernek köszönhetően.
1991. MÁJUS
1991. JÚLIUS
Miután Dahmert 1991 júliusában letartóztatták,
a lakosság felbolydult, amikor megtudta,
hogy a rendőrök visszaengedték Konerakot Dahmerhez.
Glenda Cleveland folyamatosan, úgy egy hétig hívogatta a rendőrséget.
Azt mondta: „A lányom látta azt a meztelen fiút.”
Biztos volt benne, hogy a srácot szexuálisan bántalmazták.
MILWAUKEEI ŐRSZEM
A Dahmer-ügy idején az Őrszem fiatal riportere voltam.
Valaki beszélni akart Dahmerről, és én meghallgattam.
Glenda Cleveland telefonált azzal,
hogy próbálták megvédeni azt a fiút, de a rendőrök nem hallgattak rájuk.
Felhívtam az egyik századost a rendőrségen.
Arra számítottam, hogy tagadni fogja, de nem tette.
Azt mondta, még vizsgálják az ügyet.
Hogyan engedhette vissza hozzá a rendőrség?
Átadták a kisebbségi fiút Dahmernek,
mert egy fehér férfinek hittek öt fekete tanúval szemben.
Megállapítom, hogy a rendőrök hibáztak.
A MILWAUKEEI RENDŐRSÉG PARANCSNOKA
Nem tettek eleget a jogszabályban foglalt kötelezettségeiknek
a rendőrségünk által előírtak szerint.
A két rendőrt, John Balcerzakot és Joe Gabrisht
elbocsátották a milwaukeei rendőrségtől.
KÉT RENDŐRT KIRÚGTAK
Felfordulás volt a rendőrségen. A várost megosztotta az eset.
Egyesek a rendőrök mellé álltak.
Száz százalékig a rendőreink mellett állunk.
A VILÁG LEGJOBB RENDŐREI
A fehér közösség nagy része nem hiszi,
hogy a rasszizmus valós probléma a rendőrségen.
A rendőrök mellett tüntetnek, pedig egyre komolyabbak a vádak.
Szerintem egyenlő és igazságos bánásmódban részesül
az egész közösség a rendőrségünknek köszönhetően.
Nem hiszem, hogy a rendőröket
valamiféle rasszizmus vagy homofób előítélet vezérelte.
Nyilván látható, hogy a rendőrök hibát követtek el,
de Dahmer sok mindenkit lóvá tett.
Ahogy akkor éjjel a rendőröket is.
Biztos vagyok benne,
hogy ők ezt azóta többször is átértékelték.
TÁMOGATJUK A RENDŐREINKET. ÁLLJUNK KI ÉRTÜK!
Voltak, akik a rendőrök rádióforgalmazására hivatkoztak,
ami rögtön az esemény után hangzott el.
Az illuminált meztelen ázsiai férfit
átadtuk a józan barátjának.
Csak egy perc. A kollégát majd az őrsön tetvetlenítik.
A háttérben rendőrök nevetnek.
Szerintem amit tettek az groteszk.
SOROZATGYILKOSSÁG NAGY FESZÜLTSÉG MILWAUKEEBAN
Ezzel visszakanyarodunk ahhoz, ahogy a homoszexualitásra tekintünk.
A melegeket kigúnyolták. Poénkodtak rajtuk.
De aztán a két rendőr
az elbocsátásuk miatt fellebbezett a körzeti bíróságon.
A bíróság igazat adott nekik,
így visszavették, és visszamenőleg kifizették őket.
JOHN BALCERZAK JÓ EMBER
A Konerak Sinthasomphone-ügy miatt Milwaukee reflektorfénybe került.
Ez sokat elárult a helyi közösségről.
Sokat elárult a rendőri védelemről, amit kínáltak nekik.
Nagyon ijesztő időszak volt.
1991. JÚLIUS
1991. JÚNIUS
Miután Mr. Dahmer meggyilkolta azt a fiatal laoszi fiút,
hegyekben álltak nála a holttestek.
Később Dahmer még négy embert meggyilkolt.
Először kilenc év telt el két gyilkosság között.
Azután csak hónapok. Konerak után pedig csak hetek.
Munkába indulás előtt egy órával
azon gondolkodtam, hogy megfojtsam-e akkor,
vagy éjszakára még életben hagyjam.
Az utóbbit választottam. Nem mentem be dolgozni.
Emiatt vasárnap kirúgtak.
Ez volt az a dominó,
ami az egész láncreakciót beindította.
OXFORD TÁRSASHÁZ
Egyre többet ivott,
és egyre mélyebbre csúszott.
Feltűnt, hogy ritkábban láttam őt,
mint a kirúgása előtt.
Ezért bekopogtam hozzá, hogy megnézzem, mi van vele.
Észrevettem, hogy a kukucskáló először elsötétedett,
azután újra felvillant a fény.
Tudtam, hogy az ajtóhoz jött,
és látott engem.
Tudta, hogy én kopogtam be hozzá,
mégsem nyitott nekem ajtót.
Magamra vettem a dolgot.
Gondoltam, azt akarja, hogy távozzak,
így hát távoztam.
Pár orvos szerint egyértelműen alkoholista volt.
Függőségre hajlamos volt.
Szerintem az alakult ki nála a gyilkosság iránt is,
ami egyre csak erősödött,
ezért egyre többet és többet akart belőle.
Idővel eljutott odáig,
hogy folyamatosan el kellett járnia,
és újabb áldozatot ejtenie,
anélkül, hogy a holttestektől előbb megszabadult volna.
A kádban daraboltam fel.
Nem végeztem egyetlen éjszaka alatt.
Túlságosan kapkodtam.
Olyan szinten túlnőttek rajta a teendők,
hogy a helyszínről már nem tudott gondoskodni.
Miközben zuhanyozott, két holttest is feküdt a kádban.
Megkérdeztem, miért nem szabadult meg a korábbi holttestektől.
Azt felelte: „Nem bírtam. Izgalomra vágytam.”
Fontos volt, hogy ne ítélkezzek,
nehogy úgy döntsön, nem folytatja tovább a történetét.
De Jeffrey Dahmer részletes beszámolója…
LENYÚZTAM RÓLA A MARADÉK HÚST
…kihívást jelentett.
- Izgalmasnak találtad? - Igen.
Csak látni akartam belülről.
Idővel ez tovább fokozódott.
Már nemcsak a holttestekkel szexelt,
hanem azok kizsigerelését követően
szexelni kezdett
az áldozatok belső szerveivel.
Volt, amikor
nagyon-nagyon nehéz volt hallgatni,
és úgy tenni, mintha nem viselne meg.
Majdnem bajba kerültem,
mert a szagra ugye felfigyeltek a szomszédok.
Egyik éjjel álmomból
szörnyű szagra ébredtem úgy hajnali 2:30 körül.
Kinyitottam az ajtót,
és valami ködöt láttam.
Mint egy horrorfilmben, amikor kimegy valaki a temetőbe,
és aztán felszáll a köd. Ezt láttam.
Becsuktam az ajtót,
fogtam egy törülközőt, és betömtem az ajtó alatti rést.
Azután visszafeküdtem.
Amikor felébredtem, meséltem Pamnek, a nejemnek a szagról,
aki azt mondta: „Ma kiderítem, honnan jön.”
Később szólt, hogy megszagolta a zsanérokat,
és a bűz Jeff lakásából jön.
Fogott egy kerti széket, leült a lakásunkban, nyitott ajtónál,
és várta, hogy Jeff hazajöjjön.
Amikor Jeff hazaért, Pam kérdőre vonta a bűz miatt.
Ő meg azt mondta, kiolvadt a fagyasztója,
és megromlott a benne lévő hús.
Azt kérdeztem tőle:
„Nincs rá garancia? Mióta van meg?”
Volt, hogy érdeklődtek?
- Igen. - És?
Azt mondtam, bedöglött a fagyasztó.
Különböző módon igyekezett megtartani mindent, amit csak tudott
a férfiakból, akiket vonzónak tartott.
Ezért fotókat is készített róluk,
eszméletlen, illetve halott állapotban.
Valamint levágta és tartósította a testük egyes részeit.
És végül ide sorolnám
a kannibalizmust is.
Kiválasztottad, hogy mit tartasz meg? Mi alapján?
Csak a húsosabb részeket.
Amik a legkevesebb zsírt tartalmazták.
- Vagyis a bicepszet, a combot, a vádlit? - Igen.
Hogy evett az áldozataiból, az a zavart elmeállapota miatt volt,
ami akkor alakult ki, mikor eldöntötte, nem küzd a gyilkos vágy ellen.
GYILKOSSÁGOK ÉS KANNIBALIZMUS
Több testrész elfogyasztásán is gondolkozott.
A szívüket is beleértve.
Szóval kivetted a szívet, a májat,
és megtartottad a combbal együtt.
Mit tettél a többi részével?
Kb. 25 kilót tartottam meg. A többi ment a kukába.
Hány kiló lehetett, amit megettél?
Összesen…
Öt.
Egy ponton már emberi vért is ivott,
amiről zavarodott állapotában azt gondolta, összeköti majd
azok vérvonalával, akiknek a vérét megitta.
Azt gondolta: „Ha megemésztem a lelküket,
általam valahogy tovább élnek.”
A fagyasztód úgy nézett ki, mintha épp bevásároltál volna.
Pont úgy nézett ki, mint a bolti hús.
Lefagyasztottam.
Úgy egy hónapra.
Vagy mégsem. Csak pár hétre.
Istenem! Fogalmam sem volt róla,
hogy ez történik a folyosó túloldalán,
szemben a lakásunkkal.
Az épületben mindenki úgy érezte, rászedték.
TESTRÉSZEK HEVERTEK A LAKÁSBAN
Úgy éreztük, Jeffrey Dahmer hülyére vett minket.
12 HOLTTESTET TALÁLHATTAK
Nagyon nehéz
megkedvelni valakit,
és aztán rádöbbenni, hogy az illető valójában tőrt mártott a hátadba.
A barátomnak tartottam őt.
Az épület lakóit sokkolták a történtek.
Képtelenek elhinni,
hogy ilyen szintű bűncselekmény történt a szomszédjukban.
A Dahmer-ügy kapcsán felmerült a rasszizmus kérdése,
mivel az áldozatok többsége fekete,
és főként feketék lakta környéken történtek az esetek.
A rasszizmus kulcskérdés, hiszen állandó elem
a holttesttel való szexuális tevékenység mellett.
Jellemző módon az áldozatok fekete fiatalemberek voltak.
Dahmer számára az ideális áldozat a fiatal, sportos fekete férfi volt,
ugyanakkor az első két áldozata fehér volt.
Spanyol ajkú és ázsiai áldozatai is voltak.
A színes bőrűekhez vonzódott. Nem fajgyűlölet vezérelte.
Próbált intim kapcsolatba kerülni olyanokkal,
akik iránt fizikai vonzalmat érzett.
GYILKOSSÁG: ANTHONY SEARS
Nem tudom, mi járhatott Dahmer fejében.
GYILKOSSÁG: EDWARD SMITH
Rasszista lett volna? Kit érdekel?
Feketéket ölt.
Színes bőrűeket.
Melegeket.
Szerintem a lényeg, hogy számos életet kioltott.
Olyan emberekét, akinek még ma is élniük kellene.
1991. AUGUSZTUS 23.
1992. JANUÁR 30.
Az űrbe telepített technika segítségével a tárgyalás közvetítése
másodpercek alatt elér más országokba is.
Angliában azt mondják, Jeffrey Dahmernek köszönhetően
Milwaukee most már nemcsak a söréről lesz ismert,
hanem a sorozatgyilkosairól is.
Dahmer összesen 17 ember megölését ismerte be.
Dahmer bűnösnek vallotta magát.
Már csak az volt kérdéses, hogy épelméjű volt-e vagy őrült.
Ő azt mondta: „Igen, gyilkoltam, de őrült vagyok.”
A tárgyalás nagy figyelmet kapott.
Sok újságírót vonzott. A családtagok is jelen voltak.
A tárgyalás egy nagy show-műsor volt.
Az államot Michael McCann államügyész képviselte.
Dahmer védőügyvédje Gerry Boyle volt,
aki nagy elánnal érvelt az esküdtek előtt.
Tudtam, hogy nehéz ellenfél lesz.
Még emlékszem, milyen volt a média más képviselőivel
ott ülni a bíróságon,
és várni, hogy Dahmer megjelenjen a bíróságon.
Az volt az első alkalom, amikor személyesen találkoztunk vele.
Egy Charles Mansonhoz hasonló emberre számítottunk,
de Dahmer egy jóképű férfi volt.
Totál maga alatt volt.
Nem tűnt sorozatgyilkosnak.
Szerintem Dahmer édesapja reménykedett,
hogy megértik majd, hogy a fia elmebetegség miatt követte el a tetteit.
Lionel remélte, hogy a bíróság megadhatja fiának a szükséges segítséget.
Kérem, álljanak fel!
Milwaukee megye 33-as számú körzeti bírósága összeült,
az elnök a tiszteletre méltó Laurence C. Gram.
Az őrültség bizonyításának terhe a védelem vállára nehezedett.
A témában először a védelem szólalt fel.
Nagyon rendhagyó érvelést hallottunk.
Vállalom annak felelősségét,
hogy bebizonyítsam,
az elkövető nem egy gonosz,
hanem egy beteg ember.
A kötelességem és a célom az volt,
hogy bizonyítsam, a tettek elkövetésekor nem volt beszámítható.
Hogy azért gyilkolt, mert mentális betegségben szenvedett.
Én ezt látom Jeffrey Dahmerben,
mint komplett emberben,
aki fantáziál, másokat bedrogoz, koponyákat tárol, kannibalizmust követ el.
Szexuális késztetés, fúrás, zombik előállítása, nekrofília.
Persze az átlagember…
FELDARABOLTA, MEGFŐZTE
…őrültnek tekintette. Kannibálnak. Sorozatgyilkosnak.
De vajon bűnügyi mércével mérve is őrültnek tekinthető?
Jogilag is illik rá a definíció? Ez nyitott kérdés volt.
Ahhoz, hogy valakit hivatalosan őrültnek nyilvánítsanak,
mentális betegségben, fogyatékosságban kell szenvednie,
és alapvetően nem képes arra,
hogy különbséget tegyen jó és rossz között.
Vagy képtelen rá, hogy betartsa
a törvény előírásait.
Elmentem Chicagóba, és sikerült bevonnom az ügybe dr. Wahlstromot.
A vádlott személyiségstruktúrája,
és ahogy a világra és önmagára tekint,
az alapján megfelel a skizotipikus
és határeseti személyiségzavar kritériumainak.
Ezt fejtse ki!
Kétségbeesetten próbálja elkerülni a vélt vagy valós elhagyatottságot.
A szóban forgó eset
a legszélsőségesebb példája ennek a kétségbeesett igyekezetnek.
Dahmer nem akarta, hogy elhagyják őt. Azt akarta, hogy vele maradjanak.
Az elhagyatottság érzése ad magyarázatot arra,
hogy miért tartotta meg az áldozatok testrészeit.
A csontokat, a koponyákat,
a kézfejeket.
Jeff utalt rá, hogy azok egy szentély részei voltak.
Volt egy talapzat.
Egy fekete talapzat,
aminek fekete és kerek volt a teteje.
Oda tettem ki a koponyákat.
Csak hogy emlékezzek
azokra az emberekre. Emlék mindegyikükről.
Az én saját kis világomban. Igen.
Mindent én irányítottam.
Amennyire csak lehetséges.
Ezt a rajzot
ő készítette.
FESTETT CSONTVÁZAK FESTETT KOPONYÁK
FEKETE ASZTAL TÖMJÉN
És amint itt látható,
az alján még alá is írta.
Úgy érezted, a koponyák megőrzésével,
ha tényleg sikerült volna elkészítened a szentélyt,
kevésbé érezted volna magad magányosnak?
Mintha lett volna társaságod?
Azt hiszem, így gondolkodhattam.
Jeffrey szentélye a hatalomról és az irányításról szólt.
És minden, ami szimpatikus volt neki az áldozatokban,
az utána részévé vált a saját életének.
Egy bizarr téveszme uralta a gondolatait,
miszerint az áldozatok koponyáival és csontjaival
egy olyan erőközpontot teremthet,
amelyben különleges erőre tehet szert.
Őrültségre hivatkozva próbáltunk nyerni.
Jeffrey ekkor hullott szét.
Próbáltunk rámutatni,
hogy nem gondolkodott racionálisan.
Mentális betegségben, nekrofíliában szenvedett,
ami egy ritka és bizonyára veszélyes pszichés állapot.
Szörnyű pszichés rendellenességgel küzdött,
és erősen próbált ellenállni, nem megengedni a betegségnek,
hogy eljuttassa őt mások meggyilkolásáig.
Ebben nyilván kudarcot vallott. A szakvéleményem az,
hogy Dahmer úr képtelen volt alkalmazkodni a törvények betartásához.
És szerintem ez hivatalosan is megállta a helyét
az őrültségre alapozott védelemben. Most is így gondolom.
A kerületi ügyészség felkért rá,
hogy értékeljem ki Mr. Dahmert.
Amikor a gyilkosságokat elkövette,
képes lett volna leállni.
Semmi sem kényszerítette rá, hogy gyilkoljon.
Csupán arra vágyott,
hogy több időt tölthessen az áldozatával.
Ha az áldozat önként vele maradt volna,
nem ölte volna meg.
Ez jól mutatja, hogy ura volt a cselekedeteinek.
Nem hiszem, hogy Dahmer őrült
vagy elmebeteg lett volna.
Hogy tudta-e, hogy rosszat tesz? Elmondom, honnan tudom, hogy igen.
Ő maga mondta, hogy tudta, hogy rossz az, amit tesz.
Minden gyilkosságáról.
Minden gyilkosságnál, amivel vádolták, óvintézkedéseket tett,
hogy el ne kapják.
Például ál-biztonságikamerákat szerelt fel,
hogy be ne törjenek hozzá, miközben dolgozik,
illetve bizonyítékokat is megsemmisített.
A függönyöket is behúzta a holttestek feldarabolásakor.
Számos óvintézkedést tett, hogy le ne bukjon.
És ahhoz, hogy ölni tudjon,
le kellett győznie a gátlásait, mégpedig lerészegedéssel.
Az összes pszichiáter egyetértett abban, hogy alkoholista és nekrofil volt,
és hogy tudta, rosszat tesz, de abban nem, hogy ura volt-e a cselekedeteinek.
Számomra a tárgyalás nagyon szorongást keltő volt.
Jeff mellett ültem.
Amikor kérdése volt, hozzám fordult.
Wendy Patrickus főszerepet játszott Jeffrey Dahmer megítélésének enyhítésében.
Fiatal nőként ott ült mellette, így Jeffrey Dahmer kevésbé tűnt rémisztőnek.
Ez szándékos volt, részben azért,
hogy az esküdtszék lássa, Dahmer nem is akkora szörnyeteg.
Nehéz időszak volt, amikor Jeffrey Dahmert képviseltem.
Halálos fenyegetéseket kaptam különböző helyekről.
De csak egyszer éreztem úgy, hogy a fenyegetést be is váltják.
Az egyik áldozat rokona egy este, egy nyilvános helyen
utánam jött egy biliárddákóval,
amiért Jeffet képviseltem.
Azt mondtam: „Tudja, ez csak egy munka. Nem én öltem meg a testvérét.”
A nő nem tudta vagy nem akarta megérteni, mi a különbség.
Akkor is célpontnak tekintett.
Jeleztem is az aggodalmamat
a tárgyaláson,
és azután nem igazán hagytam el az otthonomat.
Dahmer apja és mostohaanyja minden tárgyalásra eljött,
és ez láthatóan megviselte őket.
Az orvos Jeffrey vallomásából idézett a tanúk padján.
EVETT AZ ÁLDOZATAIBÓL
Borzasztó dolgokat.
Ez látható volt az apja arcán.
Lionel Dahmer ott ült a második felesége, Shari mellett,
és folyamatosan a fia háta mögé bámult.
ÉPELMÉJŰ? ŐRÜLT?
A tárgyalás két hétig tartott.
Nem tud uralkodni magán.
Képtelen volt leállni.
Elszabadult, mint egy gyorsvonat
az őrület sínpályáján.
Épeszű? Őrült? Nem ez a lényeg,
A kérdés az: egyértelműen bizonyítást nyert-e, hogy őrült.
Ha nem, akkor a válasz: nem.
Nem maguknak kell megállapítaniuk.
Nem maguknak kell épelméjűnek nyilvánítani.
Arra kell választ adniuk,
hogy egyértelműen bebizonyították-e azt, hogy őrült.
Ennyi a dolguk.
A vallomások meghallgatása után összeült az esküdtszék.
AZ ESKÜDTEK KEZÉBEN A SORSA
Dahmer jogilag nem bűnös, mert elmebeteg?
Az esküdtszéknek kell eldöntenie.
Az esküdtek és általában az emberek attól félnek,
hogy mikor valaki jogilag nem felelős a tettéért,
és elmegyógyintézetbe megy,
az szabadulás után újra bántani fog másokat.
VAJON ŐRÜLT?
De még ha sikerrel kezelnék is egy elmegyógyintézetben,
a bíróságnak jóvá kellene hagynia a társadalomba való visszatérését.
Egy olyan ügy kapcsán, mint Mr. Dahmeré, nem valószínű,
hogy a bíróság ezt jóváhagyta volna.
Nem sokan fogadnának az ítéletre.
Őrültnek fogják nyilvánítani.
Valószínűleg épeszűnek nyilvánítják.
Hogy dönt majd az esküdtszék?
Fogalmam sincs.
Pénteken ült össze az esküdtszék, és szombat estére hozott döntést.
Áttekintették a bizonyítékokat, döntöttek, és hajthatatlanok voltak.
A csendes milwaukeei tárgyalóteremben az esküdtszék kihirdette döntését
korunk egyik legszörnyűbb és legfelkapottabb gyilkossági perében.
A döntés: Jeffrey Dahmer épelméjű volt,
amikor férfiakat és fiúkat ölt meg és darabolt fel
irtózatos módon, társaságot és szexuális kielégülést keresve.
Ez nem hagyott nyugodni.
Ha egy férfi, aki holttestekkel szexel,
és lyukat fúr mások koponyájába,
hogy zombiszerű állapotban életben tartsa őket
pszichésen nem beteg,
akkor nem tudom, kit nyilvánítunk annak.
Hány embert kell megennie Milwaukeeban,
hogy elmebetegnek tartsák?
38 éve tárgyalok ügyeket államügyészként.
Nem örültem a győzelemnek.
Tizenhét ember halt meg.
Tizenhét család ment tönkre.
Nincs mit ünnepelni.
De összetörtem volna, ha úgy döntenek,
hogy Dahmer nem volt épelméjű.
Dahmer nem is reagált rá, hogy épelméjűnek nyilvánították.
Semmi reakció.
Nulla.
Ms. Dahmer! Nyilatkozna?
Nem.
- Mr. Dahmer? - Nem.
Ma reggel megpróbáltunk beszélni Dahmer nagymamájával,
de az ajtón egy üzenet fogadott,
miszerint túl gyenge és zaklatott ahhoz, hogy nyilatkozzon.
Ami a döntést illeti, nem volt túl meglepő.
DAHMER ÉPELMÉJŰ
De szerintem mentálisan beteg volt, és segítségre szorult.
1992. FEBRUÁR 17.
Az áldozatok családjai megkönnyebbülten sírtak,
tudván, hogy Dahmert jó eséllyel börtönbe csukják,
nem pedig elmegyógyintézetbe.
A Jeffrey Dahmer elleni per ma lezárul,
miután délelőtt Milwaukeeban megszületik az ítélet.
Ön szerint mi történik majd a Dahmer-ügy ítélethozatalakor?
Először a rokonok szólalnak meg. Minden család nyilatkozhat a bíróságon
a bűneset családjukra gyakorolt hatásáról.
Szerintem ezek igen érzelemdús felszólalások lesznek.
Anthony Lee Sears édesanyja vagyok.
Csak tudni szerettem volna…
TONY SEARS ÉDESANYJA
… hogy miért pont az én fiam?
Köszönöm az esküdtszéknek. Köszönöm, bíró úr!
Csak tartsák távol ezt az embert másoktól!
Annyit mondanék Jeffrey Dahmernek, hogy fogalma sincs a fájdalomról…
ANTHONY HUGHES ÉDESANYJA
…a hiányról és a lelkiállapotról, amit érez miatta a családunk.
Nem akarom, hogy anyám ezt újra átélje!
Soha többé, Jeffrey!
Jeffrey! Utállak, te rohadék!
Gyűlöllek!
Jeffrey nem ura a cselekedeteinek!
Ne szórakozz, Jeffrey! Megöllek, az istenit!
Nézz rám, te köcsög!
- Meg tudnálak ölni! - Ebédszünet!
Kinyírlak, te rohadt köcsög!
Nekiindult a tárgyalóteremben. Úgy tűnt, meg akarja támadni.
Dahmer higgadt maradt.
Azt hittem, felugrik, de nem.
Csak ült ott. Ilyen Jeffrey Dahmer stresszhelyzetben.
A bíró azt kérdezte tőle: „Kíván felszólalni,
mielőtt kihirdetem az ítéletet?”
Ez az ügy nem arról szólt, hogy szabadon engedjenek.
Bevallom, én is a halálomat kívántam.
Senkit sem gyűlöltem.
Tudtam, hogy beteg vagy gonosz vagyok. Vagy mindkettő. Most úgy hiszem, beteg.
A tetteimért vállalom a felelősséget. Sok embernek ártottam.
Ártottam anyámnak, apámnak és a mostohaanyámnak.
Mindannyiukat nagyon szeretem.
Remélem, békére lelnek, arra, amit én is keresek.
Ezután a bíró a lehető legsúlyosabb ítéletet szabta ki
egy halálbüntetés nélküli államban.
Dahmert tizenötszörös életfogytiglanra ítélték.
Igen!
Végre volt minek örülniük. Először azóta,
hogy a családok megtudták, kicsoda Jeffrey Dahmer, és mit tett.
Az élet megy tovább.
Amit ebből a tragédiából tanultam, talán segíthet máson.
És köszönet Istennek az ítéletért.
Dahmer azonosította Steven fotóját, és a kérdésre, hogy biztos felismeri-e
azt felelte: „Az elsőt sosem felejted el.”
Szeretném, ha tudná, mi sem felejtjük el az elsőt.
Nem telik el nap, hogy ne gondolnánk Steve-re.
MEGHALT 1978. JÚNIUS 18-ÁN
Ez valamennyire megnyugtató, főleg a családok számára,
akik évekig nem tudták, mi lett a fiukkal.
Bár szomorú véget ért az ügy, de legalább lezárult.
COLUMBIA BÜNTETÉS-VÉGREHAJTÁSI INTÉZET
Dahmert a wisconsini Columbia börtönbe küldték.
Nem tudom, milyen a börtön, de nagyon nyomasztó helynek képzelem.
Arra gondoltam, hogy a börtönben esetleg
megengedik, hogy valami növényt nevelgessek.
Mindig is érdekelt a növénytermesztés.
Voltak növényeim a lakásban.
Figyelték, nehogy öngyilkos legyen,
ezért magáncellában helyezték el, nem közös cellában.
Azt kérdezte: „Mi jóra számíthatok?”
Azt feleltem: „Sok mindent csinálhatsz ott.
Azt mondtad, olvastad a Bibliát,
és újból a kezedbe vennéd.”
Szóval nyilvánvaló, hogy próbált
bűnbocsánatot nyerni Istentől.
1992. FEBRUÁR
1994. ÁPRILIS
1994-ben felhívott egy milwaukeei lelkész barátom azzal…
DAHMER LELKÉSZE
…hogy egy rab meg akar keresztelkedni.
Azt mondta: „Jobb, ha leülsz. A neve Jeffrey Dahmer.”
Ideges voltam a találkozás miatt.
Azelőtt sosem jártam börtönben. Sosem látogattam meg gyilkost.
Ott ültem, és eltűnődtem:
„Egy szobában vagyok valakivel, aki fiatalembereket ölt.”
És ránéztem a kezére.
Kicsinek tűnt az enyémhez képest.
Embereket fojtott meg vele,
mégis úgy beszélgettünk, mint két normális ember.
Azt mondtam: „Jó, megkeresztelem.” Ez nagy megkönnyebbülés volt számára.
Azt mondta: „Attól féltem, túl gonosznak tart,
túl szörnyűnek ahhoz, hogy megkeresztelkedjek.”
Jeffet behozták.
A víz alá nyomtam a fejét,
majd azt mondtam: „Üdv Isten családjában!”
John Wayne Gacyt pont aznap,
Jeff megkeresztelésének napján végezték ki.
MÉG HAT GYILKOSSÁG KÖTHETŐ GACYHEZ
És teljes napfogyatkozás is volt.
Egyesek próbáltak ebbe valamiféle misztikus jelentést belemagyarázni.
Azután hetente egyszer találkoztam vele egy órára,
hogy erősödjön a hite,
és megértse a lényegét. Ezt heti rendszerességgel végeztük.
Jeffrey Dahmer abban az épületben lakik. A 2-es számú elkülönített részlegben.
A munkája felsöpörni és felmosni a szinteket.
A hivatalnokok remélik, egyszer összeengedhetik más elítéltekkel.
A hálaadás előtti napon láttam őt utoljára.
Átadott egy kártyát, amin aláhúzta a „barát” szót.
Ezzel azt jelezte, hogy életében először
elkezdte megérteni, mi is a barátság.
Már egy éve börtönben volt,
amikor meglátogattam.
Azt mondta: „Nem csinálom tovább. Nem maradhatok elkülönítve.
Ha nem kommunikálhatok másokkal,
az rosszabb, mint a halál.
Kérelmezni fogom, hogy tegyenek át a többiekhez.”
Azt feleltem: „Ne! Az a halálodat jelentené,
mert mindenkiben nagyon erős vélemény született meg rólad amiatt,
amit elkövettél.”
A MILWAUKEEI MÉSZÁRLÁS
„Ne legyen több áldozat!”
Bevallom, Wendy, szerintem nem fogom tudni tartani magam.
Tényleg nem.
Mert nekem mindig is szükségem volt stimulációra. Mentális stimulációra.
Ehhez nekem nincs meg a kellő türelmem.
Nagyon nehezen hagytam őt magára aznap.
Azt mondtam: „Kérlek, ne tedd!
Nem fogod túlélni.”
1994. ÁPRILIS
1994. NOVEMBER 28.
1994 novemberében munkavégzésen volt.
Egy Jesse Anderson nevű férfivel
edzőtermi szekrényeket kellett kitakarítaniuk.
Christopher Scarver, akit gyilkosságért ítéltünk el,
ugyanoda volt beosztva.
Fogta a súlyzót az edzőteremben,
és szétverte vele Dahmer fejét.
A börtönből azt az információt kaptam,
hogy Dahmer nem állt ellen a támadásnak.
Ironikus, hogy Mr. Dahmer az első gyilkosságát úgy követte el,
hogy felkapott egy súlyzót, és kioltotta vele Steven Hicks életét.
Bezárult a kör.
Kevesebb mint egy évet töltött együtt a többi elítélttel.
Meglepő, hogy addig életben maradt.
EGY ELÍTÉLT MEGÖLTE DAHMERT
Dahmer édesapja, Lionel.
Azt mondta, épp dolgozott,
mikor a felesége felhívta, hogy a fia megsérült. Mi történt azután?
Felhívott, és elmondta,
hogy Jeff elhunyt.
Aznap reggel, úgy tíz óra körül. Nem tudtam elhinni. És…
Zokogni és reszketni kezdtem.
Felzaklatott a hír.
Akaratlanul is közel kerülsz ahhoz, akivel heteket, hónapokat töltesz együtt.
ERŐSZAKOS ÉLET ÉS HALÁL
Felmerült, hogy a börtönrendszer Dahmer kivégzésére játszott,
így a kormányzó nagyon bölcsen
rögtön kijelölt egy nyomozóbizottságot az ügy kivizsgálására.
A börtönben három tucatnyi kamera és elektromos acélajtók vannak,
a 25 éves Christopher Scarvernek állítólag mégis
sikerült kijátszania a bonyolult biztonsági rendszert.
Az egyik őr felvette a telefont, a másik zenét hallgatott.
Nevetséges! Nem volt ott senki.
Dolgoztam börtönben.
Figyeltük őket fürdés, evés és alvás közben is.
Pisilés és kakilás közben is.
Ha megmozdultak, mi ott voltunk.
Dahmer az egyik legismertebb elítélt volt a nyugati féltekén.
Hogy ölhetnek meg egy ilyen prominens foglyot a börtönben?
Készült egy tanulmány, miszerint nem történt bűncselekmény.
Nem volt összeesküvés, nem szervezték meg a gyilkosságot.
Jól és korrektül gondoskodtak róla.
DAHMER ÉDESANYJA
Őrizték őt. Tisztában voltak a veszéllyel.
Nem a börtön hibája.
Jeff gyilkos volt ugyan, de sosem tudta megvédeni magát.
Nem tudtam örülni annak, hogy megölték.
Megértem, hogy mások örültek, de én csak szomorúságot éreztem.
Egy szomorú történet szomorú véget ért.
Jeffrey Dahmer nagyon összetett személyiség volt.
Sokat szenvedett.
Lelketlennek, üresnek érezte magát.
Nem gondoltál arra, hogy kár elpusztítani valakit,
aki élő személyként annyira mutatós?
De igen.
Úgy éreztem…
Kár, hogy nem tudtam őket maradásra bírni anélkül, hogy megöltem volna őket.
De nem találtam más módot rá, hogy velem maradjanak,
hogy irányíthassam őket.
Nem volt más választásom.
Éreztél bármiféle érzelmet?
Erős volt bennem…
Nagyon erős bűntudatot.
Szerintem Jeffrey nem kapott kielégítő választ arra a kérdésre,
hogy miért tette, amit tett.
Azt mondta: „Bárcsak a törvényszéki orvosok közül valaki
meg tudná mondani, hogy miért tettem.
Nagyon szeretném tudni.”
De mivel meghalt, ezt már soha nem fogja megtudni.
Könnyű őt gonosz szörnyetegnek nevezni.
„Miért tette?” „Mert gonosz.” „Honnan tudjuk?” „Onnan, hogy megtette.”
Ez csak egy álmagyarázat.
Még volt, amire kíváncsi voltam vele kapcsolatban,
amiről beszélni akartam vele.
Elszalasztottunk egy lehetőséget,
hogy tanulmányozni lehessen, mi mozgatta őt.
Szörnyű, rettenetes dolgokat művelt,
de ha tényleg nem tudta kontrollálni a viselkedését,
vizsgálódjunk! Talán mindannyian tanulhatunk valamit.
Jeffrey Dahmert nem érdekelte.
Nem sajnálta őket.
Nem volt bűntudata.
REMÉLEM, ISTEN MEGBOCSÁTOTT NEKEM
És tudtommal, sosem érezte rosszul magát azok miatt,
akiket bántott, akiknek ártott.
Dahmer áldozatai nem sok elégtételt kaptak.
Életben maradt családtagjaikat
sem igazán kompenzálta semmi a veszteségükért.
Csak Dahmer holmijai maradtak, amiket elvittek a lakásából.
Ekkor rendelte el egy bíró
hogy Dahmer holmijait, beleértve a gyilkos tárgyakat is,
bocsássák árverésre,
és a bevételt osszák szét az áldozatok rokonai közt.
Egy filantróp az áldozatok érdekében mindent felvásárolt.
Egy milwaukeei üzletember, Joe Zilber
próbált mindent megvenni és megsemmisíteni.
Felkeresett más üzletembereket, politikusokat és milwaukeei hírességeket.
400 000 dollárt gyűjtöttek össze, és megvettek mindent.
Dühösek, hogy ennek így kellett történnie.
Hogy ezek a szörnyű tárgyak
nyilvános árverésre kerülnek,
ami túlságosan a kirakatban zajlik.
Globális figyelmet kap.
A tárgyakat egy szemeteskocsiba pakolták,
és Illinois-ba, egy meg nem nevezett hulladéklerakóba szállították.
Életeket oltott ki pár órányi szexuális élvezetért.
Olyanokét, akik nem ártottak neki, és akiknek ő sem akart rosszat.
Kioltotta az életüket.
Ebben ez a tragédia.
Remélem, a világ megfeledkezik Dahmerről, és eltűnik a történelem süllyesztőjében.
Az Oxford társasház bérlőivel összeültünk,
és megvitattuk, hogyan tovább.
Úgy döntöttünk, hogy nem akarunk tovább ott lakni.
Megkönnyebbülést fog okozni a tudat, hogy azok a fiatalok, akik itt meghaltak…
A lelkük békében nyugodhat, ha ezt itt lebontják.
Az Oxford házat tehát lebontják,
és remélhetőleg örökre eltemetik a hely szörnyű emlékeit.
Amit sokan a fájdalom és az értelmetlen erőszak szimbólumának hívnak,
többé nem lesz Milwaukee látóterében,
és nem emlékezteti az áldozatok családját a történtekre.
Megértem, hogy Milwaukee igyekszik lezárni ezt az ügyet,
de fontos megérteni,
hogy vannak emberek, akik szörnyű dolgokat művelnek.
A gonoszság létezik.
Jeffrey Dahmer nemcsak az áldozatait ölte meg,
de ártott a közösségnek is.
Jeffrey Dahmer gyilkos ámokfutása ártott Milwaukeenak.
A családoknak, akiket láttunk a televízióban.
A saját lakókörnyezetünkről volt szó.
Ez az eset számos faji kérdést hozott a felszínre,
előítéletes helyzetekre világított rá
a rendőrségen és Milwaukeeban egyaránt.
Dahmer tettei a közösségünk észrevétlen komponenseiből táplálkoztak,
és azok az intézmények védték őt,
melyeknek a gyengéket és a kiszolgáltatottakat kellett volna.
Dahmer rájuk vadászott, és a rendőrség nem védte meg őket.
Bármit is tanulunk ebből, nem ér annyit, amennyit azok a családok szenvedtek.
De ne vágjuk sutba a dolgot!
Fontos, hogy helyesen kezeljük,
és úgy beszéljünk róla, hogy megőrizzük az áldozatok méltóságát.
Nem tehetjük meg nem történtté az 1991-es eseményeket,
ahogy Dahmer gyilkossá válását sem.
Amit viszont megtehetünk,
az az, hogy meghallgatjuk az emberek beszámolóit,
hogy ne kerüljünk ilyen helyzetbe, és felhívjuk rá a figyelmet…
ITT ÁLLT AZ OXFORD TÁRSASHÁZ
…hogy a bűnözést megállítsuk vagy gátat szabjunk neki.
A szegénység, a főbb bűncselekmények, a hátrányos helyzetűek elhanyagolása…
Ezek biztosítottak táptalajt Jeffrey Dahmer ténykedésének.
Hogy ilyen többé ne fordulhasson elő, ahhoz foglalkozni kell ezen problémákkal,
méghozzá most.
A fájdalom és a történtek emléke örökre megmarad.
Mindig elgondolkozunk majd, hogy mi lehetett volna.
Hol lennének most?
Milyen életük lett volna? Mindig is hiányozni fog az illető személy.
1990. MÁJUS 20.
Emberként tekinteni azokra,
akik életüket vesztették…
Ez fontos.
Felismerni, hogy azoknak a fiataloknak
volt édesanyjuk,
édesapjuk,
és voltak testvéreik,
akik szeretik őket, és akiknek még mindig hiányoznak.
1988. MÁRCIUS 27.
Csak azt szerették volna,
amit mindannyian szeretnénk.
Életben maradni.
Élni és élvezni az életet, amit kaptak.
Volt saját életük,
amit szerettek.
Fontosnak tartom elmesélni a történetüket.
Senki sem érdemel ilyen halált.
EMLÉKÜK TOVÁBB ÉL:
A feliratot fordította: Török Lajos