Downloaded From MoviesMod.Org
SERIÁL JE FIKTIVNÍ
JAKÁKOLIV PODOBNOST S REALITOU JE ČISTĚ NÁHODNÁ
No, to je dost, že jdeš.
-Jsem tu o pět minut dřív. -Sakra!
My se tu neřídíme časem barevnejch. Jdeš o deset minut pozdě.
-Sakra! -Pusť mě dovnitř…
-M-m. To bych radši nedělal. Je na nervy. -Kecy!
A proč?
-Sakra! -Má na starost makarony se
sejrem na rodinnou sešlost.
Ten alobal netěsní, vole.
Nejde to hladce.
Pomoz mi s tím svinstvem.
Zní to fakt příšerně… Anita přece nevaří.
Dnes peče. Deža přišla!
Zdravím, paní Anito!
Jdeš pozdě.
-Já to říkal. -Já říkala, že mě nesnáší.
I kdyby to tak bylo…, což je možný…, tak naši rodinu nesnáší mnohem víc. Buď milá.
Co, mami?
BRAUNOVI 25. RODINNÝ SRAZ
Vy mě pomlouváte?
Ne.
Sluší vám to. Změnila jste účes?
Cos jí to nakukal?
Že ti to sluší, žes byla u kadeřnice.
No jasně. Sedejte do auta. A ty se vobleč.
To nepotřebuju.
Potřebuješ Ježíše.
Má pravdu.
Jak jinak…
Zdar, rodinko! Jsem ráda, že jste přišli. Jak se máš, Anito?
Skvěle.
No tedy! Vyrostl z tebe pohledný mladík! Jsme na tebe tak hrdí. Já věděla, že si tě
bůh vybral, abys šířil jeho slovo.
-No to teda nevím. -Já ano. Už když jsi byl mrně jsem říkala
tvé mámě, že jsi požehnání. Že ano? Díky bohu! Pojď mě obejmout.
-Díky… díky. -Jů…a, jů, kdo je tahle mladá dáma?
Ahoj. Jsem Deža.
Och, vypadá to, že budeš brzo houpat vnoučata.
Tak to ani hovno. Počkat, moment…proč maj všichni žlutý trička?
No… změnili jsme barvu. Pólet poslala zprávu.
Jakou zprávu myslíš?
-Dej mi tu mísu. Dám ji ke zbytku… -Nedávej tý ženský mou mísu.
Dobře. No tak si udělejte… pohodlí.
-Pa, Gledys. -Dobře, pa.
To mě poser, to je levárna. Ta čůza Pólet mě nesnáší od osmaosmdesátýho.
Co se tehdy stalo?
Představila mi jejího kluka.
-Strejdu Bena? -Ne, tvýho fotra. Ale vykašli se na ně…
Hlavně drž Dežu dál od strejčka Džejmse… Nesnáší bílý.
Nejsem bílá, paní Anito.
Koho si myslíš, že voblbneš? Hlavně ať to máme za sebou. A Dežo! Dej bacha! Jestli
to upustíš, tak uvidíš!
To je řečí kvůli příloze.
Tak v tom se pleteš. Makarony se sýrem nejsou příloha. Ale delikatesa. Chovej se
k tomu tak. Kdyby tě slyšela, sejme tě.
Za tohle si zasloužím boží dárek k Vánocům.
-Vánoce se rušej. -Kámo! To už je doba,
vole… Uh. To jsem já.
-Jo, jo…jasně. -Jo…
Jak se máš, brácho?
Já se mám fajn, kámo… A co ty?
Nic moc. Buchta mi projela telefon a teď je na mě nakrklá.
Hodně štěstí.
Počkej, ne, potřeboval bych píchnout. Mohl bys jí říct, že jsem byl včera večer
s tebou?
Cože?
Ve studiu, nebo kde jsi vlastně byl. Řekni, že jsem tam byl s tebou. Ona tě
žere, tobě to zbaští, ale mě nevěří…
Já tě neznám, vole!
Hele, vole, seš furt stejně vtipnej jak na střední. Uvidíme se ve studiu pak! V půl
osmý. Přinesu nějakou muziku a tak!
Co to děláš? Víš, že se nemůžeš potulovat kolem těch stromů!
Makarony se sejrem přinesl ještě někdo a tvá máma je nasraná.
No tak, Dežo.
Kam to jdete?
Neser se do toho!
Hej, synovče! Pojď ke svýmu strejčkovi!
Takže si to vyjasněme. Ty nevíš, kdo to přinesl?
Fakt nevím, Anito.
Jak to, že seš ve výboru pro jídlo a nevíš, kdo to přinesl?
Lítám tu jak hadr na holi, nestíhám sledovat, kdo co nosí.
Proč mi lžeš, Šeron? Poznám lhářku, když ji zmerčim.
Fajn… Anito. Viděla jsem Dženýn, jak to přinesla. A už mě nech…, mám moc vysokej
tlak, než abych tě řešila.
Dženýn je tamhle. Jdeme!
Am… já jsem zrovna chtěla zajít za Vincem.
Na to zapomeň. Páč jestli půjdu do basy, tak budu potřebovat svědka a složit kauci.
Vinc řekl, že mě odtamtud vytáhl naposled. Jdeme, Dežo.
ANITINA POMSTA
Mhm, stojím za tím, co jsem řekl. Zatýkání černejch… ničí černý rodiny.
Mhm.
Hele, co je se strejdou Džejmsem?
Ale, vždyť víš, že mu hráblo.
Nesere se do nás, ani my do něj.
Změnil se po tý příhodě v devadesátým čtvrtým.
Ne, z toho mu nehráblo. Z jeho fotra mu hráblo. Už to po tom jen neuměl skrývat.
Sakra.
-Třeba to bylo nedorozumění… -Chm. Jediný, čemu nerozumí, totiž je, jak
pečovat vo finance. Ne abys dopadl jak on. Hele, jestli to někdy půjde do hajzlu,
tak se hlavně nenech oškubat.
Přesně tak, musíš se vo sebe postarat. Měl bys začít investovat.
Jo, staň se podnikatelem. A hlavně žádný… troškaření.
Mhm.
Rozjet černej Vól strýt… přímo tady v Bíč.
Přesně tak. Teda nejdřív zajistíš sebe… To je priorita.
Mhm.
Přidej do šou kuřiperky.
Vo čem to mluvíš?
Ví, vo čem mluvím…
A jak to šlape v Tulse?
Jen říkám že… bys měl začít tady… ve svým městě, přímo ve svý komunitě… se
mnou.
Cože?
Investuj do mě kamaráde.
Pšš, nejsem pracháč, strejdo.
No, až budeš, tak si tě najdu.
Chápu tě.
Nechápeš. Nevíš nic. Neznáš ten zvuk? Já ho znám. To cinkaj prachy. Ten zvuk já
-znám. -SMÍCH
Halo? Přidej do hovoru Tanišu.
Taky tě zdravím, kamaráde. Proč jí nezavoláš sám?
Nemá na telefonu kredit.
-Zavolej jí ty, ne? -Nechci, aby měla mý číslo.
-Hele, na tohle nemám čas. -Její číslo je 5 6 2 1 1
Halo?
Kámoš s tebou chce mluvit.
Já už s ním šoustat nebudu.
To nemyslíš vážně.
-Proč radši… -Hele, přepojím tě na něj.
Zasranej debil…
Taníšo?
Co?
-Hele, nezačínej s tím. Proč nemáš kredit? -Nechci s tebou mluvit. Ejža šla včera na
Najtmér a na seznamu ví aj pí hostů byla nějaká Fatyma.
-Já žádnou Fatymu neznám. -To jsem čekala, že řekneš. Ptala jsem se
Šenoniny sestřenky Džojs na tu buchtu, co říká všem kámoškám, jak se těší, až
jejího šamstra pustěj. A víš, jak se jmenuje? Hádej, Vincente.
Ach… Brenda?
-Fatyma. Jmenuje se Fatyma. -To mi to jako budeš vyčítat?
Hej. Nezapomeň na mě, synovče!
Neboj.
Už se zas perou!
Kdo to přines?
Nevím, vo čem mluvíš?
Ó, takže mi tu budeš lhát do vočí?
Proč bych ti lhala? Makaróny se sýrem nemusím.
Řekla jsi, že nevíš, vo čem mluvím!
Já to nebyla. Mám alergii na laktózu.
Prosím tě! Kolikrát jsem tě viděla, jak se nalejváš milkšejkem k snídani.
Tak to je fakt kravina.
Tvoje babča nám kupovala šejky každou neděli po kostele. Čokoládovej jsi měla
-nejradši. -Hele, celá rodina je z tebe vyklepaná,
ale já ne. Takže naposledy, já jsem
makarony se sýrem neuvařila.
No, Šeron mi řekla pravdu. Řekla, že tě viděla, jak je dáváš na stůl.
Dávám na stůl všechno, protože mám na starosti jídlo. Vyndala jsem to z auta
Trůdy.
Trůdy?
Jo…, Trůdy. Na vlastní voči jsem to viděla… Už toho mám tak akorát dost…
Prober to s Trůdy. Mě nech bejt.
Po tom, co jsem pro ni udělala, když Džeralda vyhodili z práce? Tak to mi ta
čůza vysvětlí. Jdeme, Dežo.
Viděl tu někdo Trůdy?
Hele, co kdybychom to… nechaly bejt?
A dopřály tak někomu z nich radost, že mě takhle bodl do zad? Ou…, tak to ne.
Absolutně ne.
A stojí to za všechno to úsilí?
Jo, stojí. Jde o princip… Ty seš mladá, ale jednou se budeš muset naučit, že tvý
činy mají následky, a to je právě ten princip.
A není to malichernost?
Och, Dežo, seš bezpáteřní.
O co jde, paní Anito? Proč mě nesnášíte?
Chceš to vědět?
-Jo! -Páč seš milá.
-A vy hnusná! -Aspoň nejsem sračka.
Ne, jste šikanátor! Pardon.
No, podívej. Bezpáteřní, jak jsem říkala.
Jenom před váma. Protože s váma se zkrátka nedá vyjít. Nedokážete vyjít ani
s vlastní rodinou. Kvůli takový kravině. Jsou to jen makarony!
Ten výraz znám. Myšlenky v trapu. Zdá se, že toho máš dost.
Dáš si stehno?
Ani ne, strejdo Džejmsi. To je pošahanej den.
Nech mě hádat. Už pro rodinu nejseš ten starej Vinc… Najednou po tobě každej něco
chce.
Přesně tak. Nevím, co s tím mám dělat.
No…, cejtil jsem se jako ty. Ještě jsem ani nedodělal vejšku a už za mnou chodili
s nataženou rukou. Musel jsem jim říct, že nejsem banka…, ale Džej Džej… Ale pak mi
došlo, že měli dobrý úmysly.
Víš, tvůj úspěch je pro lidi kolem tebe tak důležitej…, že si nemůžou pomoct a…
chtějí se zapojit. A… nemyslí to zle. Každej chce cejtit, že má nějakej cíl. A
to ti říkám, abys pochopil, že úspěch s sebou nese jistou odpovědnost. Nejde jen
-o prachy. -Bylo mi to hned jasný…
Naser si… Končim. Je to jasný?
Můžu se tě zeptat? Nechybí ti… to někdy? To, čehos dosáhl?
Pořád. Ale víš co? Ničeho nelituju.
Ne?
Hele, co ta vysoká holka, co pobíhá za tvou mámou?
Oh, Deža?
Týjo.
Jo, mám ji… fakt rád.
To je dobře. Tu by sis měl dobře hlídat, synovče.
Buď tak hodný a přines mi z auta další šestipivo.
Díky.
Ahoj synovče, to jsem já… Tvůj strýček… Náš pán Ježíš Kristus nakrmil pět tisíc
krků bochníkem chleba a dvěma rybama. Tys byl požehnán mohem víc… Využij toho, abys
nakrmil svou rodinu.
TÍHA SVĚTA
Už se sem stahujou na žvanec. Jak to tu vypadá.
Eh… docela dobře.
Tak jo. Zlato, vždyť je to spálený.
Pa, Gledys.
Tak jo.
Vypadá to moc dobře. Fakt dobře.
Můžu dostat tohle, prosím?
Ještě trochu?
Ach, já bych ráda, zlato, ale dochází nám. Dej si tohle, je to dobrý.
Ne, děkuju.
-Seš si jistá? -Řekla ne, Pólet!
Dáš si?
To od tebe bylo hezký.
Já to neudělala pro vás. To druhý vypadalo trochu divně.
Že jenom trochu? Tenhle blivajz bych nedala ani toulavýmu psovi.
Na co čumíš, Pólet?
-Jsi fakt hnusná! -Víš, co je hnusný? Ty tvý
makarony! Přitáhlas je, já už to vím.
Pólet Juniorka je veganka!
Ne, Pí Džej je šlajska!
-Cos to řekla? Jmenuje se Pólet! -Slyšels, co jsem řekla. Klidně
si to napiš do skupinový zprávy.
Oh.
Já tomu vůbec nerozumím… Proč jsme černí?
Dežo! Dežo, ber ji!
BRAUNOVIC RODINA
Ahoj světe… To jsem já. Doufám, že jste měli všichni úžasnej den.
Já ho měl. Jsem tu u světoznámého Kolosea. Do toho, Trójani!
Mám na tohle místo krásné vzpomínky. A ty nám nikdy nemůžou sebrat. Vzpomínky.
Ahoj příště. sto krásné vzpomínky. A ty nám nikdy nemůžou sebrat. Vzpomínky.