JULAFTEN
LILLE
Vi har god tid!
Kom, da! Vi kommer til å miste toget!
-Kjapp deg, da! -Jeg klarer ikke gå fortere.
Kom igjen!
-Vi rakk det! -Ikke takket være deg.
-Visste ikke hvor lenge en kalkun steker. -Så den var stekt, altså?
-Jeg har aldri laget julemiddag før. -Den var god. Tenk at du kan lage mat.
Det er mye du ikke vet om meg, James Hughes.
Stå der.
Ok. Bare et.
Det kameraet. Du er som en gammel mann.
Denne gamle mannen har noe til deg.
Vi sa ingen gaver. Husker du ikke det?
Bare åpne den når du savner meg.
Vil jeg savne deg?
-Skulle ønske jeg kunne bli med deg. -Bli med, da.
-Hva? -Bli med meg.
-Vi kan feire jul på landet sammen. -Mamma ville kverket meg.
Toget til Macclesfield har ankommet plattform åtte.
-Det er meg. -Fordømte Macclesfield.
-Fordømte Kimble. -Kemble.
Jeg ville bare si at de siste par månedene har vært...
Vel... Du er den kuleste personen jeg har møtt.
-Ikke bare i klassen... -Nå har du dårlig tid, James Hughes.
Jeg vil bare si...
-Jeg elsker... -Ha det!
Ha det!
17.32-toget til Kemble går fra spor seks. Det stopper i Reading...
-Kom igjen, da! Vent! -Har du billett?
Å, skal dere feire jula sammen?
Så koselig, da.
-Billetten din? -Beklager, jeg...
-Er det ledig her? -Ja da.
USKIKKELIG - SNILL
Du kan i det minste vente til du er hjemme!
Noen kjenner deg godt.
Jeg sa det til deg. Du må slutte å snakke med fremmede!
Vent!
-Stopper toget i Kimble? -Kemble.
Stopper dette i Macclesfield?
Ja.
Perfekt.
YOUR CHRISTMAS OR MINE?
Vent, vent! Vent, ikke gå!
Å nei. Nei, nei, nei!
-Stå minst en meter unna kanten, frøken! -Stopp toget, det er et nødstilfelle!
Skal du rapportere en nødssituasjon, må du ringe 0163 2323323.
-Jeg kan ikke, mobilen er på toget. -Det er ingen nødsituasjon.
-Du kan ringe hittegodskontoret på 0163... -Men mobilen min er på toget!
-Kan jeg låne din? -Jeg har ikke. Vi får ikke dekning her.
Har du ikke mobil? Er vi i 1985?
De prøvde, men vi vil ikke ha noen mast.
Sorry, Bill Gates. Du kan ta strålingen dit den hører hjemme; i Bristol.
Seriøst. Dette er et mareritt.
Jeg ville overraske en fyr, så sovnet jeg, og han har dratt hjem.
Mamma. Der burde jeg vært. Mor friker ut.
Vi mister streaken på 99 dager.
Kan du si det med andre ord, og saktere?
Går det tog til Macclesfield herfra?
Du har liten forståelse for jernbanenettet.
Greit. Da må jeg bare finne ut av hvor James bor.
Du vet hvor alle bor.
Ja, ja. Fordi vi er på landet, antar du at alle kjenner alle.
Han heter Hughes. James Hughes.
Ja, det vet jeg. Det er opp bakken forbi Chapmans hus.
Ta til høyre oppe ved June, forbi kirken, ned veien.
-Der er det. -Takk.
Ok. Førstemann hjem, James Hughes.
Gjett hvem som skal våkne ved siden av deg på julaften!
-God jul til meg! -Beklager. Jeg trodde du var en annen.
Å. Kom tilbake!
Jeg har vært veldig snill i år!
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -En iskrem, takk.
Du må komme tilbake i april for is. Men...
Hvis du vil ha en fem kilos kalkun, komplett med innmat...
-Da har du kommet til riktig sted. -Du er rar.
-Frekk gutt. -Hallo, går det bra?
Jeg er ikke her, legg igjen beskjed.
Kalkun, de beste som finnes! Skynd dere mens de fortsatt er kalde!
Hvor er du?
Starter rute til Woodfield-gaten.
-Hva er det du vil? -Ingenting, jeg bare...
-Er du en innbruddstyv? -Nei, jeg ser etter huset til Hughes.
Vær så snill, ikke skyt. Det er jo jul.
-Hughes-familien? -Ja, sir.
Heller deg enn meg.
Tusen takk.
Å, fy søren.
Beklager, men er du sikker på at dette...?
Fortsett mot ruten og ta en U-sving.
Ta en U-sving.
-Fortsett mot... -Hei!
Fin jakke, mann. Synd den ikke har ermer.
-Det er faktisk en Gilet. -Å, "en Gilet".
Jeg vil ikke ha noe bråk.
For sent for det, "Gilet".
Vær så snill, da. Jeg vil bare...
-Dere er bare unger. -Jeg er ni og tre kvart og han snart åtte!
-Ja. -Ok. Vel...
-Jeg ser etter Woodfield-gaten. -Hva får vi for det, "Gilet"?
-Ja, hva får vi? -Greit.
-Jeg kan gi dere et pund. -En femmer!
-Ok. Greit. -Hver.
-Hver? -Hver!
Ok. Greit. Her.
-Takker. -Så hvor er det?
Si at du tuller, da.
Glad for å hjelpe!
-Hei, hei! Jeg er... -Sen. Ja visst.
Jeg har ventet på deg.
-Har du? -I 20 minutter.
-Det er en fyr der ute med gevær. -Selvfølgelig. Vi er på landet.
Kom inn, nå. Ikke la varmen slippe ut.
-Følg meg. -Varme. Å, varme.
Du kan vente her. Ikke ta på noe. Jeg skal si til herr Hughes at du er her.
Interessant valg av antrekk.
27.
-Ho-ho-ho! God jul! -Fytti kattepus!
Hallo?
-Er det noen hjemme? -Overraskelse!
-Og god jul! -Nei, pappa.
-Hvem søren er du? -Er Haley her?
-Hvem er du? -Ja...
-Hvem er du? -Jeg...
Mamma, mamma! Ikke hør på ham!
-Gilet ga oss pengene, vi ranet ham ikke. -Hvem er Gilet?
-Han er... -Han er en venn.
-Hva? -Hallo, Gilet.
-Er det fransk? -Ordet er vel det, men...
-Er ikke du for gammel for guttene mine? -Jeg er ni og tre kvart, da!
-Han er en pervo! -Jeg bare traff dem i bakgata.
-Og ga dem penger? -Han er doplanger.
-Han er en venn. -Slutt å si det!
-Jeg er hjemme! -Innta stillingene.
-Kom. -Hva skjer?
-Vi overrasker Haley. -Kult. Ok.
-Du klemmer meg. -Hysj!
-Forsiktig. -Det går bra.
-Overraskelse! -Nei, nei, nei.
-Hvor er Haley? -Jeff?
Hun kom ikke. Det er iskaldt! Brystvortene mine er knallharde.
-Det er snøfall på vei. -Jeg glemte jakka.
-Ringte du? -Nei, mobilen er i jakka.
-Hva gjør du her, da? -Jeg henter selvfølgelig jakka mi!
Du må være utslitt. Ta av sekken.
-Har du solgt kalkuner? -Nei. For da hadde jeg ikke nettopp
tjent 100 pund!
-Du hadde én jobb. -Jeg har hatt masse jobber i hele dag.
-Jeg solgte kalkun til klokka fem. -Utrolig. Gutter, gå opp og vask dere.
-Sladrehank skal selv ha bank. -Og tystere får...
-...plystre. -Hvor ofte mister vi fjernkontrollen?
-Hei. -Hvem er du?
-Jeg... -Enten doplanger eller pervo.
-Jeg er ikke det. -Eller begge.
-Dette er Gilet, Geoff. En av gutta. -Jeg er ikke det.
Hvor mange ganger må jeg si det? Lek med gutter på egen alder!
-Jeg er ni og tre kvart! -Akkurat.
-Det er ikke vondt ment, men... -Han kan vel bli til en kjapp juledrink?
-Hvilke andre jobber hadde du, Geoff? -Stuffingen er i boks.
-Kom og sett deg. -Sikker?
Absolutt. En kopp te, Gilet?
Å, det er så eksotisk.
-Jeg har fått nok av Per-er og Pål-er. -Det kan du stole på.
-Men jeg har aldri møtt en Gilet. -Det er en vest. De finnes overalt.
-Gå og se etter henne. -Kommer straks.
Vi gir det en halvtime. Har vi ikke hørt fra henne...
-Nøyaktig en halvtime, så går du og ser. -Hæ, ingen te?
Ingen te.
Jeg ga deg én oppgave. Kunne du gjort den riktig for en gangs skyld!
Men det er snart jul, og det laver ned med snø...
Jeg heter James.
Å, hei! Du må være Peanøtt. Å, greit. Slapp av nå, Peanøtt.
Peanøtt.
-Som jeg sa, meget uformell. -Takk, Iris.
Du kan gå.
-Vennligst legg det ned. -Beklager. Jeg... Er det Tony Blair?
-Og er ikke det...? -Når du er i mitt hus,
-må du respektere mitt privatliv. -Å. Ja.
Det andre er viktigheten av punktlighet.
Hei. Det var ikke meningen å tråkke i spinaten. Jeg er Haley.
-Taylor. -Humphrey Hughes.
-Man sier salaten, ikke spinaten. -Ja. Ikke sant.
-Nå føler jeg at jeg gjør begge deler. -Ja vel. Sett deg ned.
Det har vært en uheldig start. Vi har hørt gode ting om deg.
-Er det sant? -Ja. Pålitelig, erfaren, billig.
-Hva? -Og bakgrunnssjekken din var fin.
-Bakgrunnssjekken? -Standard prosedyre.
-Jeg vet ikke hva James har fortalt... -James?
Ja, James. Sønnen din.
-Tony Blairs ballgutt. -Min sønns navn er Hubert James Hughes.
Han er på Akademiet akkurat nå, så jeg vet ikke hvordan du kjenner ham.
-Sa du at han het Hubert? -Hvordan kjenner du min sønn?
-Vi studerer sammen. -Studerer du sammen med Hubert?
-Nei, jeg studerer med James. -Så hvor er han?
Jeg vet ikke, jeg skulle spørre deg om det samme.
Unnskyld at jeg avbryter, dette er Doris.
Det er vaskejobben.
Litt sent, men katten min døde.
Iris. Jeg vil foreta intervjuet på kontoret mitt.
Ja vel. Kom med meg.
Wow. Du trodde jeg var vaskedama.
Fordi jeg hadde et intervju med en vasker klokken sju.
20 minutter senere banker du på døren.
Jeg må ordne dette. Det tar ikke lang tid, hun er åpenbart ikke riktig.
Men du blir her til jeg kommer tilbake. Er det forstått?
-Ja, sir. -Og ikke ta på noe. Kom igjen, Peanøtt.
-Flink gutt. -Har du en telefon jeg kan låne? Jeg...
Jeg vet at hun gikk på toget sitt.
Men kom hun seg av? Jeg vet at jeg gjorde det, for jeg er her.
Men Haley er ikke her. Så da gjenstår spørsmålet: Hvor er hun?
Sa du noe?
Glem det.
Vet du hva? Det er jul, så glem teen. Har jeg presentert meg? Jeg er Kay.
Du kan kalle meg Special K.
-Jeg er tanta til Ant og Dec. -Ant og Dec?
-Er du her fortsatt, Gilet?
-Jeg ga ham noe å drikke. -Kan jeg få et ord?
-Hva slags stuffing kjøpte du? -Tranebær og kastanje. Har vi sjokolade?
-Hva driver du med? -Jeg tror han liker meg.
-Vi kjenner ham ikke, og han er svært ung. -I stad var han for gammel.
-For Ant og Dec. -Å, du. Jeg er en puma for tida.
Jeg er på moten.
-Det er bare litt julemoro! -Kunne sverge på at vi hadde sjokolade.
Å. Lurer på hvordan de kom dit?
-Cath sa du kunne bli til middag. -Nei.
-Jeg glemte det helt. Sjekk lasagnen. -Det er min.
HJEMME
Jeg må ta den. Har dere noe privat sted? Som et kontor?
Kjøkkenet er der.
Ok. Tusen takk.
-Far! Vet du... -Hallo, Hubert.
-Haley? -Overraskelse. Hvor i all verden er du?
-Hva gjør du i huset mitt? -Jeg gikk på toget ditt.
Jeg tenkte at det var romantisk. Men så var du ikke der. Det er pinlig.
Jeg er fanget her. Jeg har mistet mobilen, og det snør.
-Har du sagt noe om meg? -Nei.
-Du sa du bodde i en hytte, ikke et slott. -Ja, jeg underdrev kanskje litt.
Det er bilde av faren din med prins Charles!
Ja, Ok. Nå skjer det.
Min fars offisielle tittel er:
Lord Humphrey Manningham-Hughes.
Han er greve. Greven av Gloucester.
-Tuller du med meg? -Jeg vet at jeg burde sagt det.
Hør her. Du kan ikke si et eneste ord om...
-Er du kongelig eller noe? -Nei!
Teknisk sett ja. Jeg er nummer 300 i arverekken eller noe.
For å si det sånn: Veldig mange måtte dødd før jeg dukket opp i The Crown.
-Jeg kommer ikke over dette. -Det er viktig. Faren min vet ikke...
-Jeg kan ikke tro det! -Å nei!
-Hvordan skrur man av ovnen din? -Ovnen min? Hva?
-Å, skitt! -Jeg sa du skulle sjekke lasagnen!
-Ikke få panikk! -Hva er det som skjer?
-Brenner det? -Nei!
Hva driver du med, James? Er det en spøk?
-Hva gjør du i huset mitt? -Det du sa. Sykt romantisk.
Hør på meg. De vet ikke om deg ennå. Har du sagt noe?
Nei. Jeg har ikke fått sagt et ord.
Du må gjøre meg verdens største tjeneste og ikke si noen ting.
-Kan jeg spørre hvorfor? -Jeg forklarer det når vi ses. Vi vil le.
-Hva skal jeg si? -Si at jeg kommer hjem i morgen.
-Vi er teaterstudenter. Improviser! -Du vet at jeg hater impro!
Når jeg står fast, får jeg irsk aksent.
-Nå må du bli god, fort. Jeg må gå. -Nei, Haley!
Ok.
-Impro. -Det var Dec som begynte!
Det sa du da du var der oppe... Hva?
Jeg haj en liten ting å fojtelle.
-Min herre. Det var James. -Hubert.
Ja, Hubert. Han sier at toget hans er forsinket, men han kommer i morgen.
Greit. Og du er her av hvilken grunn?
Det er faktisk en morsom historie.
Den kan vi ta en annen dag. Jeg var på vei nordover og ville bare si hei.
Men han er tydeligvis ikke her, så da skal jeg bare dra.
-God tur. -På ingen måte!
Jeg beklager, men det er for sent for henne å reise i kveld.
Det siste toget har gått.
Huberts rom er gjort klart. Hun kan sove der.
Ja vel, da. Iris ringer etter en drosje til deg i morgen.
-Tidlig. -Tusen takk.
-Kom igjen, Peanøtt! -Følg meg.
Skal du vise meg rundt?
Dette er kontoret til herr Hughes.
Gjennom der er hovedsalen og forbi den hagestuen.
Kjøkkenet og biblioteket er der oppe.
Dere er et biljardrom unna et fullt Cluedo-brett.
Det er forbi hagestuen til høyre.
Jeg kommer til å bli drept med en lysestake i salongen.
Det håper jeg ikke. Adgang til salongen er strengt forbudt.
Dessuten er det ingen salong på et Cluedo-brett.
Wow. Han ser akkurat ut som James. Hvis han ble helt hipster.
Det er den første greven av Gloucester. Han kjempet med kong Karl.
Denne familien har en stolt militærhistorie.
Den har produsert feltmarskalker ved Waterloo. Generaler i Boer-krigen.
Huberts tipptippoldefar var i slaget ved Somme.
Hans oldefar kjempet med Montgomery.
Og hans egne bragder i Afghanistan og Irak taler selvsagt for seg selv.
Wow. Så hva føler dere om Hubert?
-Veldig stolt. -Virkelig?
Slik dine foreldre er av deg.
Programmet for offiserer ved Sandhurst produserer de beste soldatene i verden.
Sandhurst?
Du sa dere følger samme program.
Ja, det gjør vi. Beklager. Det har vært en lang dag.
La meg vise deg soverommet.
Her er det.
Det er middag i hovedsalen klokken ni. Prøv å finne noe litt mer...
Noe annet.
Det må jeg si. Miste mobilen og toget er typisk Haley.
-Hvorfor ringte hun ikke meg? -Vær så god!
-Hvorfor har du tatt fram dem? -Da blir Gilet raskere kjent med oss.
-Du kan kalle meg James. -Hvem la den der?
-Du gjorde det. -Vi lagde dem til Haleys 21-årsdag.
-Hvem er egentlig han? -Haleys venn fra teaterskolen, mamma.
Toget er innstilt, så Haley sa han kunne sove her i natt.
-Ligger de sammen? -Selvfølgelig ikke! Ærlig talt.
-Jeg er veldig singel. -Er du?
-Og skeiv. -Er du?
Jeg er bare litt glad i mannfolk.
-Vil du kline med Ronaldo eller Messi? -Det er Ronaldo.
Jeg liker Lionel Messi. Han har så lavt tyngdepunkt.
-Heter dere egentlig Ant og Dec? -Her kommer det!
Greit. Pappa heter Anthony. Og så het faren til Geoff Declan.
-Først da vi kalte dem det, innså vi det. -Ikke at vi ikke er fan av programlederne.
Vet dere hva jeg skal gjøre? Jeg skal legge denne her.
Så Haley
- er med oss i ånden. -Hun er i London, hun er ikke død.
Hun er så stressa for tida.
Kan se for meg reaksjonen på første tatovering.
-Tatovering? -Oi.
Hvis hun tok en tatovering. Jeg tenker på hvordan du ville vært da.
-Hun ville fortalt det. -Ja da.
Jeg fortalte aldri noe da jeg tok min.
Spiser du her hver kveld?
De fleste kvelder spiser jeg på kontoret mitt. Alene.
Ja.
Må være gøy å være greve.
-Jeg unngår helst å bruke tittelen. -Jaså?
Jeg ville brukt den hele tiden. "Gjør vei for grevinnen, hun skal først i køen!
Unna vei, folkens. Grevinnen trenger en ny magetopp!"
Hva er planene for julen?
Vi lager ikke så mye styr over julen i dette huset.
Styr er jo det beste! Dere kunne fått et massivt tre her.
Huset mitt er lite, men du burde se det i jula. Vi har adventslys, adventskalendere.
Vi har til og med en adventsdorull med teite julevitser på.
Og mamma har et musikalsk reinsdyr.
Bjelleklang, bjelleklang! Alle blir gærne av den.
Og i kveld... Bestemoren min lager julemuffins.
Finner du den med mynt i, trenger du ikke gjøre husarbeid i hele jula.
Jeg synes bare at alle hus burde ha juletre.
Du får ikke feire jul hjemme så ofte
når du er ute i felten.
Når du blir offiser. Da kommer du ikke hjem så ofte.
Kommer jeg inn i Lancs-regimentet, er det rett oppi gata.
-Lancs? -Ja.
-Omtaler ikke de seg selv som... -Løven av England. Eller kongens menn.
Som en som aldri hadde noe særlig valg,
undres jeg på hvorfor du valgte hæren som karriere.
-Som med James hadde far stor innflytelse. -Han tjenestegjorde?
Han gjorde mye, ja. Is... Isete forhold var hans spesialitet.
Veldig hemmelig.
Det høres ut som fjelltroppen.
Ja, det stemmer. Men du hørte ikke det fra meg.
-99-troppen. -Eksperter på arktisk overlevelse.
Jeg har sett hva de guttene kan gjøre i fjellene i Afghanistan.
Din far må være et imponerende fysisk eksemplar.
Å, ja da. Han holder seg virkelig i toppform.
-Det var godt, hæ? -Hva snakket jeg om?
-Kalkunløpet. -Det var en halvmaraton.
De gjør den hver lørdag før jul, og de kaller den kalkunløpet.
-Fordi alle som fullfører, får en kalkun. -Løpet starter klokken ni.
-Han kom hjem halv tre og hadde med... -En frossen kylling!
Han brukte så lang tid at de slapp opp for kalkun.
-Kylling til julemiddag! -Den er til deg.
-Hvem har fått gullbilletten? -Å, ja.
-Finner du mynten, slipper du husarbeid. -Før var det 50 øre.
-Sitter fast. -Tror noen har funnet mynten.
-Jeg hater å vaske opp. -Han bor ikke her engang.
-Han blir kvalt. -Steike, det blir han!
-Går det bra? -50-øringen var mye mindre.
-Dør han? -Den ville gått rett igjennom.
-Snu deg rundt. -Nei, slutt med det, gutter.
-Ikke besvim, jeg har deg. -Hva driver du med?
-Jeg gjør Heimlich-manøveren! -Jeg kan førstehjelp. Flytt deg.
-Fy søren! -Ingen oppvask på meg i år!
-Går det bra? Det ser sånn ut. -Snakk om drama, eller hva?
Verdt ventetida?
"Sjel møter sjel."
Å. Hei, Peanøtt. Har du kommet for å holde meg med selskap?
Hva er dette? Er du spent, nå?
Hva er dette?
James Hughes!
Til å være en beskjeden fyr, er eieren din en skikkelig frekkas.
Peanøtt! Slem gutt! Peanøtt! Slutt!
Kom tilbake! Peanøtt! Vær så snill!
Peanøtt! Kom hit!
Ok. Gi meg den. Peanøtt, vær så snill!
-Slipp, da! Vær så snill! -Hva gjør du her nede?
-Peanøtt har tatt noe som er mitt. -Peanøtt. Gi.
Jeg mener, den er ikke egentlig min. Den er min, men bare fordi at...
Den er min.
-Denne delen av huset er strengt forbudt! -Ja. Iris sa det. Jeg gikk meg bort.
Frøken Taylor. Du er kanskje glad i kos.
Jeg er glad i de som kan gjøre slik de blir bedt om.
Sorry. Ikke vær redd.
-Jeg er borte herfra i morgen tidlig. -Det er jeg glad for å høre.
Er det ikke noe du har glemt?
Å, fytti katta.
-Vi beklager så mye, kjære deg. -Det var min egen skyld.
Ja, det var det. Du bør alltid sjekke maten for valuta.
Her kan du sove.
Takk.
Ok! Da er det tid for boblebad for oss. Vi har nettopp pusset opp badet.
Cath elsker bobler.
Han trenger ikke vite det. God natt. Geoff kjører deg til stasjonen i morgen tidlig.
Det er julaften i morgen. Jeg ville...
-Grytidlig. -Takk.
Natta.
Se på deg, Haley Taylor.
Du er...
Magisk?
Her er boble-berta mi!
Vil du ha litt lavendelduft i badet?
JULAFTEN
-Er drosjen her? -De nekter å sende en, så jeg bare går.
Når du kommer tilbake til Sandhurst, må du hilse oberst Dowd.
-Han har vel ansvar for nye rekrutter. -Gamle Dowd er der ennå. Gamle stabeis.
Bortsett fra at det er han ikke, og har aldri vært det.
Men en oberst Crosby sa at sønnen min utskrev seg selv etter tre dager.
Han trodde han hadde min tillatelse, og han hadde aldri hørt om deg.
-Det overrasker meg ikke. -Fordi folk som meg ikke blir offiserer?
Nettopp. Du er astmatiker.
Og ganske tydelig en kunstner.
Mye mer skapt for teaterlinjen på Guildhall scenekunstskole.
I motsetning til min sønn.
Jeg skjønner. Du har gjort flere bakgrunnssjekker.
Vi har alltid påsett at denne familien har tjent sitt land.
Jeg har rett til å vite om min sønn har forsaket sin plikt.
Kan du kanskje forklare meg nøyaktig hva som foregår?
Kanskje du burde snakke med James om det, og ikke meg.
Jeg vil bare dra hjem til familien. Dette har vært...
Utrolig rart.
Ha en god jul, da.
Har han kastet deg ut allerede? Ingen overraskelse, det.
Jeg har aldri likt tårevåte avskjeder.
Takk, Geoff. Det var synd jeg ikke kunne bli lenger.
For å være ærlig, det ville vært rart om du ble lenger på julaften.
Ingen hadde lyst til det.
08.33 til Hull er innstilt.
-Glad jeg ikke skal til Hull. -Det er vi alle.
Vi beklager ulempene dette medfører.
-Nei, men... -Toget til London Euston er innstilt.
Vi beklager ulempen dette medfører.
08.59-toget fra plattform 1 til Reading...
AVLYST
Å, du tuller.
Vi ber om deres oppmerksomhet. Grunnet utilsiktede værforhold,
er alle tog fra denne stasjonen innstilt.
Vær vennlig å forbli rolige. Jeg gjentar: Forbli rolige.
-Vi må bo hos moren min enda en natt. -Å nei! Nei!
Jeg er helt enig med deg der, du.
Kom igjen.
-Hallo? -Jeg har hatt mitt livs verste kveld.
-Hvor er du? -Jeg er på stasjonen.
-Så far vet om teaterskolen? -Etter at jeg lot som jeg var militær.
-Jeg prøvde å si det. -Når da?
Du har hatt to måneder, og du har ikke fortalt meg noe.
-Jeg kjenner deg ikke. -Vent litt.
Jeg kan ikke vente litt. Jeg ringer fra en telefonkiosk.
Den rare, gamle stasjonsmesteren måtte vise meg hvordan den funker.
Jeg ville si det, men jeg visste ikke hvordan du ville reagere.
-Jeg trodde vi kunne stole på hverandre! -Du løy til foreldrene dine om oss.
-Ikke dytt det over på meg. -Det er mye du ikke har fortalt meg.
-Som hva? -Som at du er tryllekunstner.
Du er greve. Du gikk på privatskole og skal arve et gods.
Kan du ikke være ærlig mot deg selv, vær ærlig mot meg, din ballgutt!
Hva?
Hallo!
Hopp inn!
Kunne jeg fått en kaffe?
Jeg kan gjøre det bedre enn det.
-Vær så god. Det burde varme. -Takk.
Jeg pleier å ta et glass sherry med bestemor når vi skal kose oss.
-Skål. -Skål. La oss kalle det frokost.
Takk for at du slapp meg inn igjen. Jeg visste ikke hvor jeg skulle gå.
Jeg er glad du åpnet døra.
Å. Jeg ville unnskyldt oppførselen hans hvis jeg kunne.
Det er ikke en del av stillingsbeskrivelsen.
Det ser ut til at han har glemt hvordan man behandler en gjest.
Men i dag er en av de få dagene han drar ut.
Og han er ikke tilbake før meget senere. Kanskje togene går innen den tid?
-Er det moren til James? -Ja. Fiona.
Har hun gått bort?
-Fire år siden nå. -James vil aldri snakke om det.
Som far, så sønn.
Det var ikke alltid slik her.
En tid var huset fullt av latter og moro.
Spesielt i julen. De elsket julen!
De hadde så store planer.
De skulle arrangere bryllup, til og med en musikkfestival.
Glousterbury. Det ville vært litt av en helg. Uansett...
Jeg må komme meg av gårde. Listen min gjør ikke seg selv.
Men bli så lenge du vil. Føl deg som hjemme.
Bare ikke les dagboken min. Og hvis du går ut, pass på at hunden blir inne.
-Så han ikke stikker av. -Han er litt av en bråkmaker.
Peanøtt er så grei, så.
I likhet med andre her bjeffer han mer enn han biter.
Gutta blir ordentlig glad for at du er tilbake. De er også blitt glad i deg.
-Ta ham! Kjapt! Vi tar ham! -Slutt!
Dec! Ant! Ikke i ansiktet!
-Det var ingen steiner i de andre. -Det var sikkert ikke meningen.
-Legg litt is på det, kjære. -Ja.
-Du overlever. Unger, hva? -Hva skal vi gjøre?
-Snike oss ut og angripe bakfra? -Med Haley som sitter på en stasjon!
Togene går snart igjen.
Hun vil ikke at vi skal avlyse jula fordi toget er forsinket.
-Hun unner oss å feire. -Gutta til puben!
-Jentene har spa-kveld. -Nettopp! Det ville Haley ønsket.
-Vi skal på puben. -Vi setter opp hjemme-spaet.
-Begynn å skjære agurk, Gladys. -Gjør det selv, jeg ser på nyheter.
Det blir ikke det samme uten Haley.
Gilet kan ta plassen hennes. Kan du ikke bli her og ha spa-kveld?
-Hva skjer nå? -Du kan fortelle alt hun har gjort.
Han skal på pub med oss!
Jeg tror ikke han vil på pub med dere.
Pub er ikke noe morsomt. Det er bare Guinness og fotball.
-Bjelleklang over skog og hei. -Det høres gøy ut.
-Jeg liker litt Guinness nå og da. -Du har visst ikke noe valg.
Vi lar en god mann være igjen, men desperate tider krever desperate tiltak.
Fremad marsj med oss to. Dere trenger ikke vente.
-Hei! -Jula vår har begynt. Kom igjen.
En, to, tre, fire.
Kom igjen!
Og det er det jeg kaller et styr.
Nei!
Peanøtt!
Å nei!
Ikke vær borte. Vær så snill, Ikke vær borte, ikke vær borte!
Vent, Peanøtt. Vent.
Elektrisk gjerde
Vent! Snill gutt. Snill gutt. Vent der.
Vent der. Snill gutt. Snill gutt.
Snill gutt.
Vent der. Ikke rør deg! Flink gutt. Flott.
Sånn. Vent der, Peanøtt. Vent der.
Glemte du at faren min var i fjelltroppen?
Har deg.
-Jeg skal bare hente hunden. -Og det skal jeg tro på?
Jeg vet at du er ute etter å stjele eplene mine.
Hvem jobber du for? Magners? Bulmers?
Byfolk som dere kan ikke lage sider som oss. Og vet du hvorfor?
-Pressrester! -Jeg er ikke her for det.
-Det er gode rester. -Sikkert. Men jeg er ikke ute etter sider.
Jeg passer bare på at hunden ikke blir drept av strømgjerdet.
Ikke vær morsom. Alle vet at gjerdet ikke er koblet til. Bare se.
Å, fytti katta.
Det er nok om oss, Gilet. Det er på tide at du begynner å snakke.
Fortell om Haley.
Vel. Ok. Hun har det bra.
Hun jobber hardt. Hun fester hardt. Hun...
Hun tilbringer mye tid med en fyr i klassen. Det virker som de har det fint.
De kan ikke få nok av hverandre. De får hverandre til å le.
Virker topp, sett fra utsiden.
Vel, vel. Haley Taylor med flere menn. Jeg visste jeg hadde god innflytelse.
-Hun ville aldri gjort det mot Steve. -Hvem er Steve?
...og julestemning sto en person med pels,
amerikakoffert, briller og sigar!
Fytti granskauen!
Her kommer den eldste sønnen i huset, familiens desidert kuleste.
-Kom her! -Så lenge siden sist!
Lenge siden, Steve! Gutter, se hvem som er her!
Steve!
Det er visekorporal Steve nå.
Når kom du? Jeg sendte gavene til brakka.
Det skulle du ikke. Jeg fikk fri i siste liten.
Englands løver er helt uten hovedmannen sin fram til nyttår.
Vi traff ham på veien, akkurat i tide for spillkvelden vår.
Steve-kvelden, mener du.
Da er Steve her når Haley kommer tilbake.
Unnskyld. Hvem er Steve?
-Hvem er du? -Du må være den mystiske gjesten.
-Puffjakke? -Det er en Gilet.
Vær så god, Steve!
Jeg vet ikke om den passer. Jeg har trent så mye.
-Forlovede? -Haley har vel fortalt om Steve?
Nei. Det har hun ikke.
-Merkelig nok. -Ja. Det er merkelig.
Ja. Veldig merkelig.
Går det bra? Du ser ut som du har svelget en mynt til.
Sikker på at dere er forlovet?
Bare litt, kompis.
Vel. Gratulerer.
-Du har rett, Geoff. Han er litt rar. -Du sier ikke det.
-Jeg må dra. -Gjøre deg klar til spillkveld?
-Jeg er bare nødt til å dra. -Hæ? Men jeg har delt opp lagene!
Du er med meg og gamlingene, Steve er med de andre.
-La kampen begynne! -Jeg hater spillkveld.
Herr Hughes, du er tilbake!
Vent. Hva gjør du der inne?
Det rommet er strengt forbudt.
Herr Hughes. Jeg beklager. Jeg må bare si at...
-Har du gjort dette? -Ja.
-Hvorfor det? -Jeg ville overraske deg.
Hvert hjem burde ha juletre.
-Hvor er Peanøtt? -Det er noe jeg vil fortelle deg.
Hva gjør du her?
Vel. Altså.
-Hvorfor har hunden min lue? Kom her. -La meg forklare...
-Hva i alle dager? -Det er bare en skramme.
-Det var et vådeskudd. -Jeg var på eiendommen hans.
Jeg vil ikke høre! Fjern dere fra mitt åsyn, begge to.
Vi tar av bandasjen.
-Herr Hughes... -Du satte hunden min i fare!
-Han har det bra. Du må bare chille litt. -Ikke be meg chille!
Du har ingen rett til å komme inn i mitt hus og blande deg inn i ting!
Gjøre om og ta på tingene hennes.
-Beklager, jeg tenkte ikke... -Det burde du. La oss være i fred!
Det går bra.
-Jeg og Haley rotet første gang bak... -Burger King!
-Første ferien jeg ble med på. -Devon. Hellas. Spania!
-Si, señorita. -Ja!
-Kom igjen. -Knuste persen på dette i fjor.
-Ironman! -Ja!
Selvfølgelig.
Og hva har du gjort, puffjakka? Fjærmannen?
Svampegutt?
Jeg bare kødder med deg, mann. Nå er det din tur.
Du skal få være på lag med...
-Besta. -Kom igjen, mor. Nå gjelder det.
-Gå! -Svensk band, Eurovision.
Besta!
Coldplay.
-Waterloo. Dancing Queen. -Jeg har sagt Coldplay.
Mamma Mia. Kom igjen, tenk litt.
-Tiden er ute. -Yes!
Jeg hater Coldplay.
Det blir enda en null til puffjakka.
-Kall meg puffjakke en gang til. -Gilet. Det er bare en julelek.
-Han har holdt på i hele kveld. -Hva skal du gjøre med det?
Puffjakke.
Jeg vet ikke, Steve.
-Kanskje vi bør ta det utenfor? -Slåss, slåss!
-Det blir ingen slåssing. -Bare slå ham ned, Steve.
Mamma, da. Nå er det sideren som snakker.
-Ikke frekt ment, men Steve er... -I hæren, ja.
Jeg har nivå to i scenekamp, så kjør på.
Det er hustelefonen. Det er aldri noen som ringer den.
Hallo? Å, det er Haley!
Haley, hvor er du?
-Det går bra, mamma. Jeg er på vei hjem. -Takk og pris.
-Spiller dere spill? -Du kjenner oss. Spillkveld på julaften.
-Unnskyld for at jeg ikke er hjemme. -Det er ikke din feil.
Jo, det er det. Jeg trodde jeg var...
Jeg vet ikke hva. Men det er ikke noe sted jeg heller vil være enn hjemme.
Jeg vet det. Det er noen andre her som gleder seg til å se deg.
-Jeg gir telefonen til ham. -James?
-Gjett igjen! -Steve? Hva gjør du der?
-Gleder meg til å se deg. -Det er slutt for flere måneder siden!
Familien din vet ikke det! Hvor mye hun savner dere.
Jeg ville vente med å si det. Det har ikke noe med deg å gjøre.
-Å nei. Er James fortsatt der? -Jeg har møtt James.
-Flott fyr, det der. -Kom deg vekk derfra, din dust!
-Du har ingen rett til å være der. -Hun måtte gå.
-Jeg ville snakke med henne. -Det kan du ikke.
-Jo, det kan du. -Nei.
-Jo, det kan jeg. -Jeg sa nei.
-Hun er min kjæreste! -Nei, hun er min!
Hallo!
Jeg trodde i hvert fall hun var min.
Hvorfor tror dere ellers at jeg er her? Jeg mistet ikke toget.
Jeg ville feire jul med jenta jeg elsker.
-Du sa du var... -Jeg er ikke homo.
-Jeg er bare god skuespiller. -Hva med Ronaldo?
-Det neste er at han ikke heter Gilet. -Jeg heter ikke Gilet, men Hubert.
-Hvem i svarte grønne er James? -Pappa!
-Jeg sa de ligger sammen. -Mamma!
-Nei, hun forteller meg alt. -Kanskje ikke.
Kanskje hun ikke er den lille jenta di lenger. Og kanskje hun har tatovering.
Hvis du elsker henne så mye, hvorfor lot du henne være i London?
Hun er ikke i London, men i huset mitt. Hun valgte ikke å komme hit.
Jeg trodde hun ville feire jul med meg, men siden hun skal gifte seg med idioten,
ville hun kanskje bare bort fra dere.
-Jeg er visekorporal. -Jeg blåser i om du er hertugen av York.
Jeg vet bare at jeg har måttet lyve masse.
Jeg er blitt løyet til. Jeg har fått nok og drar hjem.
Jeg lager litt te.
-Steve. -Du sa du ikke kunne stole på meg!
-Hør på meg. -Jeg føler meg så ydmyket!
Vil du ikke la meg forklare meg? Det er som Iris sier, som far så sønn.
Kanskje vi ikke kjenner hverandre.
Kanskje vi burde slå opp. Men det virker som... Hallo?
-James! -Haley?
Hallo?
Kan du høre meg? Forbannede fasttelefon!
Ho-ho-ho! God ju...
-Å. Jeg er ikke vant til at noen er her. -Nei, nei, bare kom inn.
Hun sparte på alle.
Teaterprogram fra skolestykkene hans.
Hun snakket om hvor flink han var.
Jeg fikk ikke sett et stykke. Med Fiona og etterpå så...
...klarte jeg ikke å dra alene.
Det er så mye jeg ikke har klart uten henne.
Alle planene våre. For godset, for...
Hun var ustoppelig. Så full av liv og håp.
Hver julaften går jeg til graven hennes.
Hun er ikke der.
Hun er her.
I dette rommet.
Jeg hadde glemt hvor vakkert det er.
Ja.
Alt som trengtes, var at noen kom inn og slapp inn litt lys her.
Du og Hubert er ikke så forskjellige.
Dere blir tiltrukket av samme type person.
Jeg tror du bør gå opp og snakke med henne.
Beklager.
Jeg lurte på når du ville merke det.
Ja, jeg burde...
Er du god til å pakke inn?
Jeg har aldri syntes Steve var helt topp.
Men når dattera liker noen, må man bite tennene sammen. Finner du enden?
Takk. Etter du dro, begynte han å grine.
Sa at Haley slo opp før hun dro, men var redd for å si det til mora.
-Det er helt utrolig. -Jeg er litt letta.
Cathy ble lei seg. Hun la seg før slutten av Sølvguttene.
-Var hun glad i Steve? -Vi så ham nesten aldri.
Kan ikke du bare putte fingeren der?
Det er mer det at hun ikke takler tanken på å miste jenta si.
Er Haley med Steve,
er det en sjanse for at hun flytter hit etter studiene.
Ikke til London med en som deg.
Det er vel derfor hun ikke sa noe.
-Gi meg den. -Takk, kompis.
For noe tull.
Jeg likte å pakke gaver med mor.
-Når mistet du henne? -For fire år siden.
-Fire år på dagen. -Oi. Kondolerer.
Vi var tomme for tranebærsaus.
Hun kjørte til butikken i siste liten.
Hun kjørte på noe is i et veikryss, og det var det.
Jeg kan fortsatt se henne gå ut døra og si hun er straks tilbake.
-Men det var hun ikke. -Huff.
Det er 15 år siden faren min gikk bort.
Skulle gjerne sagt at det går vekk, men det gjør aldri det.
Spesielt ikke i jula.
Etter at det skjedde, ville jeg bli hjemme.
Far sendte meg på internatskole, og hele huset stengte liksom ned.
Da jeg dro, ville han ikke se meg i øynene.
Jeg følte jeg hadde mistet begge.
Og sannheten er at uansett hvor mye jeg ville være her med Haley,
hadde en del av meg bare lyst på en ordentlig familiefeiring igjen.
Om det bare hadde vært så enkelt.
Da hadde jeg dratt til Dylan oppi gata. De har kalandling.
En and i en kalkun i en kylling.
Men det er hele greia. Man kan ikke velge familien sin.
Jeg vedder på at de årene man bare har kylling til jul...
Det er faktisk de viktigste feiringene.
Å, dæven. Jeg glemte å levere Dylans kalandling!
-Skål! -Skål.
Finn henne, gutt! Finn henne!
Flink gutt. Flink gutt.
Flink gutt!
Det er en bra ting at hunden ikke får nok av deg. Kom igjen.
La oss få deg inn i varmen.
Går det bra?
Kom igjen, Peanøtt. Flink gutt.
1. JULEDAG
Hei!
God morgen.
Møt meg ute om fem, det er noe jeg vil vise deg.
Å! Gledelig jul.
Hva synes du? Som nissen sa til Rudolf: Nå kjører vi!
-Utrolig. -Jeg ser ingenting i disse.
-Greit. Hopp inn! Vognen din venter. -Tusen takk.
Hvor har dere tenkt dere?
Jeg er tilbake lenge før kalkunen er klar.
Det er julemorgen, og vi har vært nok fra hverandre.
-Cath, hør her. Jeg... -Du drar ikke uten oss.
Kom igjen, gutter!
Ikke tenk på snøen, jeg har full kontroll.
I alle dager.
Fytti grisen, Gilet. Du er søkkrik!
-Hei, gutten min. Å, du store. -God jul!
-God jul. -Hvordan går det?
Alle sammen. Dette er Iris, husholdersken vår.
Skikkelig rik.
-Tenker du det jeg tenker? -Å, ja.
Spiller Haley kortene riktig, kan hun ta en Meghan Markle.
-Beklager at jeg ikke er påkledd. -Er far våken? Og hvor er Haley?
Hvordan skal jeg forklare dette?
Hersens Macclesfield!
Hersens julemorgen!
Hersens titimers rundtur i denne hersens snøen!
Tenk at du klarte å overtale ham.
Det positive med at noen skyter hunden din, er at de skylder deg en tjeneste.
-Herr Hughes? -Kall meg Humphrey.
Humphrey. Sorry for at jeg krysset en grense.
Jeg tenkte ikke. Og jeg er så lei for at Peanøtt ble skadet.
Og jeg beklager at jeg overreagerte.
Peanøtt var min kones hund. Jeg mistet henne, og...
Siden da har han blitt den største delen jeg har igjen etter henne.
James har ikke fortalt meg mye om moren sin. Men...
Hun høres ut som en god person.
Han har ikke fortalt mye om deg heller.
Jeg tror det vi hadde, hjalp ham med å rømme fra en god del ting.
Det dere hadde?
Det ser sånn ut.
Jeg vet ikke om det er greit å si det, men den største delen er ikke Peanøtt.
Det er James.
-Hubert. -Hubert.
Rolig!
I alle dager.
God natt, min vakre skatt.
Du var den eneste jeg hadde igjen å snakke med.
Du kunne alltids komme opp til huset og snakke med meg.
Nei takk, du. Jeg vet når jeg ikke er velkommen.
-Det er ikke mitt hus lenger. -På'n igjen.
Hva slags sønn kaster sin egen far ut på gaten
for å unngå litt arveavgift?
Jeg kastet deg ikke ut. Du valgte å dra.
-Og når det gjelder å være ute på gaten... -Vent litt. Er dere far og sønn?
Bare når hans høyhet ikke leker fugleskremsel.
Og bare når greven ikke er en drittsekk.
Å. Ja, jeg kan nok se likheten.
-Jeg synes ikke det var på sin plass. -Absolutt ikke!
Og jeg som trodde min familie var sprø, Peanøtt.
Det ser ut som jeg ikke kommer hjem til jul.
Er det...?
Det er ikke sant. Det er ikke sant!
-Pappa! -Hva i all verden gjør du her ute?
Jeg kan ikke tro det!
Iris?
Å. Sorry for det med Steve.
Du virket så glad i ham. Jeg ville ikke skuffe deg.
Ikke tenk på meg, vi har tid til det senere.
Det er ikke meg du burde si unnskyld til.
-Så... -Så.
-Skal vi...? -Ja.
-Hei. -Hei.
Skal vi...
Skal vi starte på nytt?
Jeg er Hubert James Manningham-Hughes.
307 i arverekken.
Jeg er tryllekunstneren Haley.
Første i rekka for denne isbilen.
-Du. De greiene med Steve. -Du trenger ikke si unnskyld.
-Nei, men jeg vil at du skal forstå. -Jeg forstår.
Jeg lever med mange forventninger også.
Og unnskyld. For at jeg løy. Jeg...
-Jeg ville ikke skremme deg. -Jeg lar meg ikke skremme så lett.
Jeg ble nesten skutt av bestefaren din.
Jeg ble ranet av brødrene dine.
Tafset på av tanta di og kvalt av bestemora di.
Det har vært en glede å bli kjent med deg siden sist vi var sammen.
Deg også.
Og jeg vil gjerne bli mer kjent.
Det skal vi.
Her kommer turtelduene.
Greit. Troppene trenger mat.
Det er nok av mat i spiskammeret hjemme.
Jeg vet ikke med dere, men jeg kunne hatt godt av litt gløgg nå.
Jeg er mer fan av krydret rom.
Å, kjære.
-Hva? -Bestemor!
Hvor fanken er alle sammen?
-Hei, hei! Gutter! -Ta det utenfor!
-Hjelper du litt, pappa? -Nei, ikke noe husarbeid på meg i år.
-Hvor er dørslaget? -Øverst i skapet.
-Ikke spør. Hvert eneste år. -Man kan aldri få nok kjøkkenutstyr!
De er livlige!
Kom deg ut av veien!
Så... Skal du unngå meg i hele dag?
Jeg er lei for at
jeg ikke kan være en helt som deg.
Jeg vet hva du har lært meg om plikt.
Da burde du vite hvor lett det er å få deg gjeninnsatt ved Sandhurst.
Og fryse alle kontiene dine til du får din første utplassering som offiser.
Far!
Mest av alt burde du vite
at jeg ikke har tenkt å gjøre noen av de tingene.
Du er ikke den eneste som kan spille.
Jeg var en veldig sjarmerende Macbeth.
Det er bare en plikt jeg har som betyr noe.
Og jeg har prøvd å unngå den altfor lenge.
Moren din ville vært stolt.
Jeg er stolt av deg.
Og jeg skal si deg en ting til: Hun ville absolutt elsket henne.
Nå er det mat!
Her er pastinakken. Er det nok plass?
Hvem er du?
-Det lukter godt. -Sånn, ja!
Bare lag litt plass. Oi! Beklager det.
Skål for nye og gamle venner og familie.
Og de som ikke lenger er med oss, men som alltid er til stede.
-Skål. -Og for Dylans kalandling!
-God jul, dere. -God jul!
God jul.
Jeg er mer glad i gås, jeg da. Men jeg får vel smake.
-Hva sier du, Humph? Nyttår hos dere? -Ja, hvorfor ikke?
-Jeg kan vise deg pressrestene mine. -Og du kan se tatoveringen min.
-Yes! -Ja!
Jeg elsker deg, James Hughes.
Og jeg deg, Haley Taylor.
-Ser man det. Du rødmer ikke. -Jeg vet det.
-God jul, James. -God jul, Haley.
Er alle klare? Den er på selvutløser.
Tre, to, opp med dere. En!
God jul!
SLUTT
Tekst: Mari Eggen