DAGEN FÖRE JULAFTON
Kom, kom, kom! Vi hinner!
Ursäkta!
-Vi kommer missa tåget! -Vi hinner.
-Får vi komma förbi? Ursäkta. -Oj, oj, oj!
-Vi hann i tid! -Ja, inte tack vare dig.
Att det tog så lång tid att steka en kalkon!
-Menar du att kalkonen var genomstekt? -Det var min första julmiddag.
Den var jättegod. Jag visste inte att du kan laga mat.
Det är en hel del du inte vet om mig, James Hughes.
Stå still. Stå still.
Okej? Bara en.
Den där kameran. Du är en riktig gubbe, du.
Ja, den här "gubben" har en sak till dig.
-Nej, nej, nej! Inga julklappar, sa vi ju. -Jag vet, jag vet.
Alltså, du kan öppna den när du verkligen saknar mig.
Jaha, du tror att jag verkligen kommer att sakna dig?
Jag önskar att jag kunde hänga med dig.
-Men gör det, då. -Va?
Häng med mig. Vi kan fira jul på landet tillsammans.
Ja, men mamma skulle döda mig.
-Det är mitt. -Jäkla Macclesfield.
-Jäkla Kimble. -Kemble!
Okej, vem bryr sig?
Jag vill bara säga att de senaste månaderna...
-Ja? -har varit...
Alltså, du är typ den coolaste människan jag har mött, och inte bara på kursen.
Nu hinner du inte mer, James Hughes.
Jag vill... Jag tänkte säga...
-Jag älsk... -Hej då!
Ses snart.
Okej.
God jul!
-Ska du med här? -Vänta!
Har du biljetten redo?
Åh, ska du fira jul tillsammans med henne? Det blir väl mysigt?
Och biljetten?
-Va? -Ursäkta, jag...
-Är det ledigt här? -Javisst.
Tackar.
OLYDIG - SNÄLL
Vänta tills du är hemma åtminstone!
Nån som känner dig väl, va?
Se hur det går. Du ska sluta prata med främmande människor!
Vänta!
-Det här gör uppehåll i Kimble, va? -Kemble.
Ännu bättre.
Det här går väl till Macclesfield, va?
Ja, det gör det.
Strålande.
YOUR CHRISTMAS OR MINE?
Vänta. Vänta, vänta, vänta!
Vänta!
Nej, nej! Vänta!
Jag ska av!
Nej. Nej, nej, nej!
Du måste stå minst en meter från kanten. Följ stationsreglerna.
Stoppa tåget, det är en nödsituation!
Om du vill rapportera en nödsituation ska du ringa 016 323 233 23.
-Mobilen är på tåget, en nödsituation. -En kvarglömd mobil är ingen nödsituation.
Du får ringa hittegodsavdelningen, 016 323...
Hur ska det gå till när mobilen är kvar på tåget? Får jag låna din mobil?
Jag har ingen. Det är ingen täckning här.
Du har ingen mobiltelefon? Var är vi nånstans? 1985?
De ville sätta upp en mast, men det gick vi inte med på.
Tyvärr, Bill Gates. Ta din strålning och stoppa upp den där den hör hemma: Bristol.
Gud, det här är en mardröm.
Jag hade tänkt överraska en kille men nu har han åkt hem och...
Mamma kommer att bli galen på mig. Det var redan 99 dagar i rad.
Du får ta om det långsammare, med hela meningar.
Går det nåt tåg till Macclesfield härifrån?
Så talar en person med liten förståelse för södra delens tågförbindelser.
Jag måste bara hitta var James hus...är. Du känner väl alla här, eller?
Aha, eftersom det är lite lantligt här så utgår du ifrån att alla känner alla?
Han heter Hughes. James Hughes.
Ja, det är klart jag känner till dem. Uppför backen, förbi Chapmans hus,
ta höger vid Junes stuga, passera kyrkan, följ vägen och, ja...
-Går inte att missa. -Schyst.
Okej, då. Ses snart, James Hughes.
Gissa vem som vaknar upp bredvid dig på juldagsmorgonen!
-Vilken schyst julklapp! -Jag trodde att du var nån annan. Ursäkta.
Kom tillbaka! Jag har varit jättesnäll i år!
-Unge man, hur kan jag stå till tjänst? -En 99:an, tack.
Kom tillbaka i april om du ska köpa glass.
Men ska du ha en femkilos Norfolk-kalkon med inkråm och krås
har du kommit rätt.
Pucko.
Va? Oförskämda unge.
Tja, läget?
Skojar bara. Lämna ett meddelande. Hej då.
Fem kilo finfin fågel. Passa på att fånga en i flykten.
Var är du?
Påbörjar navigering till Woodfield Road.
Vad vill du?
-Inget! Jag tänkte... -Jaså, du gör intrång?
Nej, jag försöker bara hitta var familjen Hughes bor.
Snälla, skjut inte! Det är jul, ju.
-Jaha, Hughes-familjen? -Just det.
Du får skylla dig själv.
Tack så mycket.
Men du skämtar!
Jag ber om ursäkt, är det verkligen det där...
Återgå till navigering och gör en U-sväng.
Gör en U-sväng.
Återgå till...
Du, där!
Schyst jacka, mannen. Synd att det fattas ärmar.
-Ja, det är en gilet-väst. -Åh, en Schille-väst!
-Hör ni, jag vill inte bråka. -Borde du ha tänkt på innan, Schille.
Men snälla. Jag är verkligen...
-Jaha, ni är småungar. -Vadå? Jag är nio och trekvarts år.
-Och han är nästan åtta. -Ja.
Okej, men...
-Vet ni hur man går till Woodfield Road? -Vad betalar du, Schille?
Ja, vad betalar du?
Okej...
Ni kan få ett pund.
Fem pund.
-Okej, visst. -Var.
-Var?! -Var.
Okej, visst. Här.
-Tackar. -Så var ligger det, då?
Du måste skämta.
Kul att kunna hjälpa till.
-Hejsan! Jag är... -Sen. Jag vet. Jag har väntat på dig.
-Jaha. -I över 20 minuter.
-Det står en gubbe där ute med gevär. -Självklart, vi är på landet.
Kom in, flicka. Släpp inte värmen ur huset.
-Följ mig. -Värme? Vilken värme...?
Du kan vänta här inne, men rör ingenting. Jag meddelar mr Hughes att du är här.
Mycket intressant klädval.
Fyra, sex, åtta...
Ho, ho, ho!
-Jösses! -God jul!
Hallå?
Är det nån hemma?
-God jul! -Välkommen hem!
Va...? Vem fasen är det där?
-Är Hayley här? -Vem är du?
-Ja... Vem är du? -Jag är...
Vänta, vänta! Mamma! Mamma! Lyssna inte på honom.
Schille gav oss pengar, vi rånade honom inte.
Vem är Schille?
-Det är han. -Vår kompis.
Va?
Hej där, Schille. Är det franskt?
-Ordet gilet är nog det, men... -Är inte du för gammal för mina pojkar?
-Jag är nio och trekvarts år! -Ett pervo.
-Jag stötte ihop med dem. -Och gav dem pengar?
-Han är langare! -Han är vår kompis.
-Nu är jag hemma! -Alla på plats! På plats!
Du står här med mig. Vi ska överraska Hayley.
Jaha. Kul, okej.
Vänta, nu kramar du om mig lite väl hårt.
Akta, det är min...
-God jul! -Välkommen hem!
Nej, nej. Nej!
Var är Hayley? Geoff?
Hon dök inte upp. Det är svinkallt ute, mina bröstvårtor är som glasstrutar.
-Det ska komma ett snöoväder i kväll. -Jag glömde jackan.
-Har du ringt henne? -Mobilen ligger i jackan.
-Varför kom du hem igen? -För att hämta min jäkla jacka!
-Du måste vara helt slut. Ta av ryggan. -Har du krängt kalkoner?
Nej. I så fall hade jag inte dragit in 100 pund! Kolla!
-Ja! Snyggt! -Du hade en uppgift!
Jag har haft massor att göra. Jag levererade kalkoner till klockan fem.
Du är helt makalös. - Pojkar, upp med er och tvätta av er.
-Kom ihåg: Vill du tjalla ska du falla. -Och den som snackar, den...ska smacka.
Hur många gånger kan man ha bort fjärrkontrollen?
Va...?
-Hej. -Och vem fasen är du?
-Han är antingen langare eller ett pervo. -Det är jag inte.
-Eller båda. -Det här är Schille. En vän till pojkarna.
-Nej, inte alls. -Hopplösa ungar.
Hur många gånger ska jag säga till er? Lek med killar i er egen ålder!
-Jag är nio och trekvarts år. -Just det!
-Inget ont menat, Schille. Men hej då. -Han måste väl få en juldrink åtminstone?
-Och det andra du skulle göra? -Jag har kalkonfyllningen.
-Sätt dig här. -Är du säker?
-Absolut. -Hej, älskling. Var är du?
En kopp te, kanske? Schille, det låter så exotiskt.
-Jag har stött på många Leo och Darren. -Det vill jag lova.
-Men jag har aldrig träffat en Schille. -Det är en sorts kläder.
-Du borde gå och leta efter henne. -Vi väntar en halvtimme, tar en kopp te.
-Om vi inte har hört av henne till dess... -En halvtimme. Sen letar du efter henne.
Okej, inget te.
Seriöst, man måste kunna ge dig en enkel uppgift som du fixar.
Det är julafton och snön vräker ner.
Jag heter James.
Lyssna här nu: Det är jul!
-Julafton. -Ska jag göra allting själv?
Hej! Du måste vara Peanut.
Okej! Tyst, inte skälla!
Kom, Peanut!
-Som sagt: fritidskläder. -Tack, Iris.
Det var allt.
-Var snäll och ställ ner den där. -Det där är väl Tony Blair? Och det...
Jag vill understryka att här i mitt hus respekterar man mitt privatliv.
Åh. Ja. Förlåt.
Och det är det mycket viktigt med punktlighet.
Så vi inte börjar stå på fel fot så är det jag som är Hayley.
Taylor.
Humphrey Hughes. Och man kan bara stå på god fot, inte fel fot.
Såklart, men det känns som att jag står på fel nu.
Ja, ja. Men slå dig ner.
Det blev en ofördelaktig begynnelse, men vi har hört gott om dig.
-Åh! Jaså? -Ja.
-Pålitlig, erfaren, billig. -Va?
-Och bakgrundskontrollen gick bra. -Bakgrundskontroll?
Standardförfarande. Du bör ha informerats.
-Jag vet inte om James har sagt nåt... -James?
Ja, James. Er son. Tony Blairs bollkalle.
Min sons namn är Hubert James Hughes, han är för närvarande borta på utbildning.
Och jag förstår inte hur du känner honom.
-Förlåt, sa du att han heter Hubert? -Hur känner du min son?
-Vi går i samma klass. -Du går där? Med Hubert?
-Nej, med James. -Var är han, då?
Jag hade tänkt fråga samma sak. Är han inte här?
-Ursäkta, sir. Det här är Doris. -Jag kom hit för ett städerskejobb.
Jag vet att jag är lite sen, men min katt har dött.
Iris, jag kan genomföra intervjun på kontoret.
Jag förstår. - Kom med här.
Jaha. Du trodde jag var städerskan.
Jag hade en intervju med en städerska klockan 19.
Och 20 minuter över sju knackade du på dörren.
Jag måste ta hand om det. Det går fort, hon passar inte.
Du får vänta här tills jag är tillbaka. Uppfattat?
-Javisst. -Och rör inte nånting.
Kom här, Peanut. Duktig vovve.
Finns det en telefon jag kan låna? Jag glömde min på...
Jag vet att hon gick ombord på tåget.
Gick hon av sen? Jag gjorde ju det, för jag är ju här.
Men inte Hayley. Och då börjar man ju undra:
Var är hon?
Sa du nånting, unge man?
Det var inget.
Var är du? Hayley? Hallå!!
Vad fasen, det är julafton. Vi skiter i teet.
Jag har inte presenterat mig: Kay.
De kallar mig K Special. Moster till Ant och Dec.
Ant och Dec?
-Oj, Schille. Är du kvar? -Jag bjöd på dricka.
Kay, kom lite.
-Vad tog du för fyllning till kalkonen? -Tranbär och kastanj.
Hade vi inte en chokladask?
-Vad håller du på med? -Jag tror han gillar mig.
Vi känner honom inte. Och han är väldigt ung.
-Nyss var han för gammal. -För Ant och Dec.
Fattar du inte? Nu är jag en puma, vet du väl? Det är ju väldigt inne.
Kom igen, syrran. Det är bara lite julkul.
Jag var helt säker på att vi hade en öppen chokladask.
Hur hamnade den där?
Cath sa att du gärna får stanna och äta.
Nähä!
-Gud, jag har glömt! Kolla lasagnen. -Det är min.
HEM
Jag borde nog svara. Har ni nånstans avskilt, som ett kontor?
Köket har du där.
Okej. Tack.
Ett kontor?
-Hej, pappa! Det är så här... -Hej, Hubert.
-Hayley? -Överraskning!
-Var fasen är du? -Vad gör du hemma hos mig?
Jag tog ditt tåg. Jag fattar inte hur jag tänkte.
Det skulle bli episkt romantiskt, men du var inte här och det blev pinsamt.
Och nu är jag fast här! Jag har tappat min mobil och ute ser det ut som Nordpolen.
Har du sagt nåt om mig?
Nej. Och du beskrev ert hus som en stuga, inte ett slott!
Visst, jag...utelämnade kanske vissa delar.
Här är ett foto på din pappa med prins Charles!
Ja, okej. Så här är det:
Min pappas officiella titel är lord Humphrey Manningham-Hughes.
-Lord? -Han är adlig.
Han är Earl of Gloucester, för att vara exakt.
-Är du seriös? -Jag vet, jag borde ha sagt nåt.
Men det är viktigt att du inte säger ett enda ord...
-James! Är du nån jäkla kunglighet? -Nej, nej!
Tekniskt sett, ja. Men jag är typ nummer 300 i tronföljden, eller nånting.
Man kan säga att en massa människor måste dö för att jag ska dyka upp i The Crown.
Men Hayley, det är verkligen viktigt. Pappa vet ingenting...
Åh nej. Åh nej! Hur stänger man av er ugn?
Vår ugn? Vänta, va?
-Du har ansvaret! -Jag sa åt dig att kolla!
-Vad är det som händer? -Det...
Har det börjat brinna?
-Vänta lite. -Är det nåt skämt?
James, vad i helsicke gör du hemma hos mig?
-Du sa det själv: Episkt romantiskt. -Nu lyssnar du på mig.
-De vet inget om dig än. Har du sagt nåt? -Nej. Jag har inte fått en syl i vädret.
Då får jag tyvärr be dig om en stor tjänst: Att inte säga ett ord.
-Okej. Får man fråga varför? -Jag förklarar när vi ses.
-Vi kommer att skratta åt det efteråt. -Vad ska jag säga, då?
Säg att jag kommer i morgon, eller nåt. Vi är dramastudenter, improvisera!
Du vet hur kass jag är på impro! När jag fastnar får jag nån underlig fejk-dialekt.
-Nu har du chansen att bli bra. Hej då! -Hayley, nej! Hayley!
Okej...
Impro.
-Du hade ansvaret för det! -Allt håller på att bli kaos här.
-Ursäkta mig. -...och det är fullt med...snö.
Jag har änna nåt att säga nu.
Lord Humphrey. Det där var James.
-Hubert. -Ja, Hubert.
Han sa att hans tåg blev inställt men han kommer hem i morgon.
Jaha. Och du är här...av vilken anledning då?
Det är en ganska dråplig historia.
Men vi spar det till en annan gång.
Jag är på väg norrut och tänkte hälsa på en kamrat.
Men han är tydligen inte här så jag ska väl bege mig vidare.
-Trevlig resa. -Kommer inte på fråga.
Jag ber om ursäkt, sir. Det är för sent att resa, i det här vädret.
Dessutom har sista tåget redan gått.
Huberts rum är redan iordningställt. Hon kan sova där.
Låt gå. Iris får ringa efter en taxi till dig i morgon. Tidigt.
Tack så mycket.
Kom här, Peanut. Kom igen!
-Följ med mig. -Åh. Ska det bli rundtur?
Där ligger herr Hughes arbetsrum.
Och däråt ligger stora salen och efter den kommer vinterträdgården och köket.
-Och biblioteket är en trappa upp. -Wow!
Det fattas bara ett biljardrum för en full Cluedo-spelplan.
Det är till höger efter vinterträdgården.
-Blir jag dödad med ett blyrör i salongen? -Det får vi inte hoppas.
Salongen är förbjudet område.
Förresten finns det ingen salong på en Cluedo-plan.
Wow, han ser precis ut som James. Om han hade gillat att lajva.
Det är första earlen av Gloucester. Han stred jämte Karl I.
Den här släkten har en ärorik militärhistoria.
Här återfinns fältmarskalkar vid Waterloo, generaler i Boerkrigen.
Huberts farfars farfar stred i slaget vid Somme,
hans farfars far stred med general Montgomery.
Och icke att förglömma herr Hughes insatser i Afghanistan och Irak.
De talar för sig själva.
Wow. Och hur betraktar familjen...Hubert?
-Med stolthet. -Jaså?
Så ser väl dina föräldrar på dig också?
För officersutbildningen vid Sandhurst producerar ju världens bästa soldater.
Sandhurst?
Du sa att ni gick samma utbildning, eller hur?
Ja! Just det, det gör vi. Förlåt, det har varit en väldigt lång dag.
Jag ska visa dig ditt rum.
Varsågod.
Middag serveras i matsalen klockan nio.
Och försök att ta på dig nånting mer...
Inte, inte det där.
Att glömma mobilen och missa tåget är verkligen typiskt Hayley.
-Jag fattar inte att hon inte ringde. -Här, hör ni.
-Varför har du tagit fram dem? -För att Schille ska lära känna oss.
-James heter jag. -Vem påstår det?
-Vi tryckte dem till Hayleys 21-årsdag. -Vem är han?
Hayleys vän från teaterskolan, mamma.
Hans tåg blev inställt, så Hayley messade till honom att sova över här i natt.
-Ligger de med varann? -Såklart inte, morsan! Skärp dig.
Jag är hundra procent singel.
Är du?
-Och gay. -Är du...
Ja, jag går i gång på goa gubbar, vet du.
-Hånglar du helst med Ronaldo eller Messi? -Ronaldo, utan tvekan.
Jag föredrar Lionel Messi. Han har sån låg och fin tyngdpunkt.
-Ant och Dec, är det era riktiga namn? -Gode gud, nu börjas det!
Jo, pappa heter Anthony och Geoffs pappa hette Declan.
Och vi hade redan gjort det innan vi fattade det.
Inte för att vi har nåt emot de där komikerna.
Vet ni vad jag tänker göra? Jag tänker sätta den här, här
så att Hayley är med oss i tanken.
Hon är i London, Cath. Hon är inte död. - Hon oroar sig för allting.
Man fattar hur du reagerade när hon blev tatuerad.
-Tatuerad? -Oj...
Jag menar om, om hon blev tatuerad fattar man ju vad du hade sagt.
-Hon hade väl berättat om en tatuering? -Ja.
Jag berättade aldrig när jag skaffade min.
Äter du här inne varje kväll?
Oftast avnjuter jag supén i mitt arbetsrum. Ensam.
Jaha.
Det måste vara roligt att vara lord.
Jag försöker undvika att använda titeln, om möjligt.
Seriöst? Jag hade använt den så ofta det bara gick.
"Gör plats för lady Hayley!" och ställt mig först i kön på H&M.
"Flytta er, alla människor, för nu ska lady Hayley ha en ny behå."
Så hur brukar ni fira jul?
Vi brukar undvika ståhej runt julen här i huset.
Men ståhejet är ju det som är bäst!
Och ni skulle få in en jättestor julgran här inne.
Vårt hus är pyttelitet och du skulle se det på julen.
Vi har adventsljusstakar, adventskalendrar,
och vi har advents-toarullar som det står olika roliga julhistorier på.
Och min mamma har som en spelande julren
som låter jingle bells, jingle bells som gör alla helt galna!
Men åh, i kväll så gör farmor såna här plommonpudding-muffins.
Och hittar man den med myntet i så slipper man hjälpa till under resten av året.
Jag tycker bara att alla hus borde ha en julgran.
Men du lär inte få uppleva många jular hemma, när du har fått din placering.
Ursäkta?
När du har blivit officer kommer du inte hem särskilt ofta.
Det beror väl på. Jag hoppas på Lancasters regemente, det är inte så långt borta.
-Lancs? -Mm.
Men är det inte de som brukar kalla sig själva för...
Ja, Englands lejon! Eller Kungens män, om du föredrar det.
För egen del så hade jag egentligen inget val,
och därför undrar jag, varför valde du armén som yrkesbana?
Precis som för James så var pappa en stor förebild.
-Var han befäl? -Just det, och gav och tog order!
Och blev ofta beordrad till väldigt kalla ställen.
Det var hemligt, vi skulle tala tyst om allting.
Det låter som ett specialförband.
Ja. Det stämmer, men du har inte hört det av mig. 99:e regementet.
SAS Arktiska överlevnadsexperter.
Jag har sett vad de pojkarna kan göra i bergen i Afghanistan.
Din far måste uppvisa en imponerande kroppsfysik.
Ja, verkligen. Han jobbar alltid på att komma i god form.
Där fick jag till det, va?
-Var var jag nu igen? -Kalkonruset.
Det var ett sånt där halvmaraton, ni vet, och det går varje lördag hela julen.
-Och det kallas för kalkonruset. -Alla får en kalkon.
Loppet startar klockan nio på morgonen.
Han kommer hem klockan 14.30 och har med sig...
En frusen jäkla kyckling!
Det tog sån tid så de fick slut på kalkoner!
Kyckling som julmiddag! Nej, det kommer jag aldrig att komma över.
Ska vi se vem som får guldbiljetten?
Om du har fått guldtian så behöver du inte hjälpa till.
På min tid var det en femöring.
-Vi vet vem som har pengen! -Typiskt, jag hatar att diska!
-Han bor ju inte ens här! -Schille?
-Han kvävs. -Det är allvar! Hur går det, mannen?
Nya femöringen är mycket mindre. Den hade gått rakt igenom.
Sluta pojkar, filma inte. Lägg ner mobilerna!
Svimma inte!
-Geoff, vad sysslar du med? -Heimlichmanövern.
Och hur många första hjälpen-kurser har du gått på jobbet? Akta dig, flytta på dig!
Oj, det var på riktigt!
Jag slipper diska resten av året.
-Är det bra? -Det kan man kalla dramatik!
Värt att vänta på?
Själ möter själ på den älskades läppar
Åh! Hej, Peanut. Har du kommit hit för att hänga med mig?
Vad är det här, då? Är det till dig?
Vad är det här?
Ah, James Hughes!
För att vara nån som har så lätt att rodna är din husse en riktig luring!
Peanut! Peanut!
Peanut, kom!
Fy skäms! Peanut! Kom hit, ditt lilla pervo!
Peanut!
Peanut, kom hit!
Släpp! Loss! Släpp!
Få hit, släpp den!
Snälla, Peanut! Snälla, släpp!
-Vad gör du här nere? -Din hund har nåt som är mitt.
Peanut, loss.
Den är egentligen inte min.
Eller tekniskt sett är den väl min. Men bara för att...
Den är min.
Den här delen av huset är förbjudet område!
Ja, förlåt, jag vet. Iris sa det, men jag tappade liksom bort mig.
Miss Taylor.
Du må "hjärta" kramar,
men vad jag "hjärtar" är folk som kan lyda order.
Jag ber om ursäkt. Jag lovar att försvinna i morgon bitti.
Det gläder mig att höra.
Har du inte glömt nånting...?
Åh, gode gud...
-Vi är verkligen ledsna. -Äh, det var mitt eget fel.
Det var det. Kolla alltid om det finns pengar i maten.
Här är ditt rum.
Tack.
Ja...
Jaha, ja. Klockan är jacuzzidags för oss. Vi har just fått en installerad.
-Cath är galen i den. -Schille behöver inte veta mer om det.
God natt! Geoff kör dig till stationen i morgon bitti.
Det är ju julafton i morgon. Jag hade hoppats få...
-I morgon bitti. -Tack.
God natt.
Där är du ju. Hayley Taylor.
Du är...
Macclesfield stadshus med gatuhäxan Haylo
Magisk?
Hej, min lilla pussis i jacuzzin!
Vill herr gräddvisp ha lite strössel och sylt?
Åh nu, du!
JULAFTON
Är taxin här?
De skickade ingen för all snö. Så jag får gå.
När du återvänder till Sandhurst så hälsa till överste Dowd.
Han för väl fortfarande befäl över de nya?
Just det, Dowd är kvar. Den gamle slavdrivaren.
Fast det är han inte. Och har aldrig varit.
Det finns emellertid en överste Crosby
som upplyste mig om att min son tog avsked efter bara tre dagar.
Han trodde att det skedde med min välsignelse
och hade aldrig hört talas om dig, vilket inte överraskade mig alls.
Kan såna som jag inte bli officerare?
Nej, just det. Du är astmatiker.
Och har uppenbarligen skådespelarvana.
Mycket mer lämpad för dramakursen vid Guildhall School of Performing Arts.
Till skillnad från min son.
Jag förstår, du körde fler bakgrundskontroller.
Vi har alltid säkerställt att denna familj tjänar sitt fosterland.
Och jag har rätt att få veta om min son har avvikit från sina plikter.
Så, du kanske kan förklara för mig exakt vad det är som pågår?
Borde inte du prata med James om det här och inte mig?
Jag vill bara hem och vara med min familj. Det här har varit...väldigt konstigt.
Men god jul!
INKRÄKTARE BLIR SKJUTNA
Jaså, han har redan kastat ut dig?
Ja, det förvånar mig inte.
Jag har aldrig varit mycket för tårfyllda farväl, så...
Tack, Geoff. Synd att jag inte kunde stanna längre.
Ärligt talat, mannen.
Om du hade stannat längre på julafton hade det blivit konstigt. Det ville nog ingen.
Avgång klockan 08.33 till Hull har blivit inställd.
-Tur att jag inte ska till Hull. -Ja, det är vi glada för.
Vi ber om ursäkt för eventuellt besvär det kan orsaka.
Nä, vad fan...?
Tåget till London Euston har nu blivit inställt.
Vi ber om ursäkt för störningar i tågtrafiken.
Tåg med avgång 08.59 med stopp i Reading, Swindon, Cirencester, Kemble, är inställt.
Meddelande till alla resenärer.
På grund av svåra väderförhållanden har alla avgångar blivit inställda.
Panik undanbedes. Jag repeterar: Panik undanbedes.
-Vi får stanna en natt till hos mamma. -Skit också! Skit!
Ja, jag instämmer helhjärtat.
Kom då.
Hallå?
Jag har just haft den värsta natten i mitt liv.
Jag är på stationen. Så pappa känner till dramaskolan, då?
Men då hade jag redan spelat G.I. Jane hela jäkla kvällen.
-Jag försökte varna dig. -Och när var det exakt?
Det har gått två månader och jag har inte fått veta nånting.
Det känns som om jag inte känner dig ett dugg.
-Vänta nu... -Nej, jag pratar i en mynttelefon!
Jag fick be den skumma gamla stinsen att visa mig hur den funkar.
Jag ville berätta, men jag visste inte hur du skulle ta det och det kändes som att...
Jag trodde vi kunde lita på varann.
Du litade på att jag skulle ljuga för dina föräldrar om oss.
-Försök inte få det här att handla om mig! -Det är massor som du inte har sagt.
-Som vadå? -Som att du gillar magi.
Du är adlig. Du gick på Eton och du ska ärva en titel och ett gods!
Du kanske ljuger för mig, men ljug inte för dig själv. Du är en snobb!
Ursäkta, vad kallade du mig?
Hallå!
Hoppa in, Schille.
-Finns det nån chans att få lite kaffe? -Jag tror vi kan ordna bättre än så.
-Varsågod. Snart är du varm igen. -Tack.
Vi tar alltid ett glas sherry med farmor på julafton när vi har hemmaspa.
-Skål. -Skål. Det här får bli frukost.
Tack för att du släppte in mig. Jag visste inte vart jag skulle ta vägen annars.
Jag är glad att det var du som öppnade dörren.
Ja, jag hade bett om ursäkt för hans uppförande om jag kunnat, men...
det ingår inte i min arbetsbeskrivning.
Under de senaste åren har han tydligen glömt hur vi behandlar gäster.
Men i dag är en av de få dagar då han går ut
och han är inte tillbaka förrän mycket senare, och...
Då kanske tågen har börjat gå igen.
-Är det James mamma? -Fiona, ja.
Hon har gått bort, eller hur?
Det är fyra år sen nu.
James vill aldrig egentligen prata om det.
Sådan fader, sådan son.
Du ska veta att det inte alltid har varit så här.
Nej, det fanns en tid när huset var fyllt av skratt och glädje.
Särskilt vid juletid, de älskade julen.
Fiona och mr Hughes hade stora planer.
De skulle ordna julkalas, till och med en musikfestival.
-Du skojar? -Nej. Glostenbury.
Vilken weekend det hade blivit. Nåja, hur som helst.
Nu måste jag sätta i gång. Min lista gör inte sig själv.
Men stanna så länge du vill och känn dig som hemma.
-Tack. -Läs inte mina dagböcker bara.
Och om du går ut igen, se till att hunden stannar inne. Han är en rymmare.
-Jag kan komma på många andra ord. -Peanut kan gå an.
Han, som många andra här i trakten, skäller värre än han bits.
Pojkarna kommer att gilla att du kommer tillbaka. De började digga dig, vet du.
Vi tar honom snabbt, sikta på ansiktet!
Stopp! Nej! Aj!
Inte i ansiktet!
Yes!
Det kalla vädret svepte in från Sibirien...
Det var inga stenar i dem han kastade på mig.
-Det var säkert inte meningen. -Lägg på lite is, vännen.
-Du överlever. -Jag vet.
-Vilka rackarungar. -Hur ska vi göra nu?
-Smyga ut bakvägen och attackera bakifrån? -Med Hayley, som är fast i helveteshålan.
Tågen kommer snart att börja rulla igen.
Hon hade inte velat att vi ställer in julen. Vi kör på enligt traditionen.
-Pojkarna till puben. -Flickorna har hemmaspa!
Det är vad Hayley skulle vilja. Okej, vi drar ner till puben.
Vi fixar lite hemmaspa. Dags att skiva gurkan, Gladys.
Gör det själv, jag tittar på nyheterna.
-Det är inte samma sak utan Hayley. -Schille kan ta hennes plats.
Du kan väl stanna och ha hemmaspa?
-Va? -Du kan berätta vad hon har haft för sig!
Han ska till puben med mig och morfar.
Er pub är nog inte den sortens ställe som Schille gillar.
Nej, puben är inget för dig. Bara Guinness och fotboll och Fairytale of New York .
Jag menar, det låter inte tråkigt...
Jag gillar att få ta mig en Guinness med jämna mellanrum.
Anthony. Vi överger en bra karl,
men förtvivlade tider kräver förtvivlade åtgärder. Framåt, Kristi stridsmän!
-Hej då, vänta inte uppe! -Hej då!
Nu är julen i gång igen! Kommer du?
Nu ska vi dricka bubbel!
Det här är vad jag kallar jul-ståhej!
Peanut!
Åh nej...
Okej.
Snälla, spring inte bort, snälla, spring inte bort...
Snälla, snälla!
Peanut! Stanna där.
Peanut.
FARA ELSTÄNGSEL
Så ja, fin hund! Fin hund.
Så ja. Stanna där.
Så ja. Fin vovve.
Duktig vovve. Stå still.
Duktig vovve.
Duktig vovve! Stanna där.
Stanna där. Så ja.
Bra, stanna där.
Stanna där.
Så ja!
Du glömde att min pappa var fjälljägare, eller hur?
Nu har jag dig!
-Snälla! Jag hämtade bara hunden. -Tror du att jag går på det?
Du tänkte palla!
Du tänkte palla mina äpplen!
Vem skickade dig? Magners? Bulmers?
Ni stadsbor kommer aldrig kunna göra cider som vi, och vet du varför?
Pressrester!
-Jag vill inte ha några pressrester! -Det är bra pressrester.
Det tror jag säkert, men jag är inte ute efter cider.
Jag vill bara se till så den usla jycken inte blir dödad av elstängslet.
Hela trakten vet att det här elstängslet inte är igång, titta.
Men gud! Åh, men gud...
Åh, men gud...!
Nu får det räcka från oss, Schille. Det är din tur att tvätta din lortiga byk.
Kom igen, säg hur vår flicka har det nu.
Tja... Okej, alltså... Hon är, liksom, hon är toppen.
Hon jobbar hårt, hon partar hårt.
Hon är... Faktum är att hon har hängt mycket med en kille som går på kursen.
-De verkar trivas ganska bra ihop. -Jaha.
De verkar inte kunna få nog, de får alltid varandra att skratta.
Det verkar toppen. Sett utifrån.
Så Hayley Taylor bollar med olika män? Jag visste att jag skulle ha god inverkan.
-Bollar? -Nej, hon skulle aldrig göra så mot Steve.
Vem är Steve?
One in a taxi, one in a bar
One on a scooter parping his hooter
Smoking a big cigar
Jösses.
Star of wonder, star of light
United in an epic sight
-Kom hit! -Åh, vad länge sen!
-Alldeles för länge sen. -Killar, kolla vem som är här!
Steve!
Ja, ja, ja. Lancs korpral Steve löser av!
När kom du? Jag skickade dina julklappar till förläggningen.
Synd. Jag lyckades krångla till mig några dagars permis.
Englands lejon får klara sig utan Kungens förste man till nyår!
Ja!
Vi stötte på honom på väg hem, precis lagom till julaftonskampen.
Jag sopar banan med er!
Och när H kommer tillbaka är Steve här och väntar på henne, helt perfekt!
Ursäkta, vem är Steve?
-Du...vem är du? -Du måste vara den mystiske besökaren.
-Med puffväst? -Ja. Det är en gilet.
Varsågo', Steve-o, den ska du ha på.
Jag vet inte om den passar längre. Jag har gymmat en del.
-Fästman? -Visst har Hayley berättat om Steve?
Nej. Nej, det har hon inte.
-Konstigt nog. -Ja. Det var konstigt.
Ja. Väldigt konstigt.
Hur är det, Schille? Har du svalt ett mynt nu igen?
-Är ni verkligen förlovade? -Eh...
Det kan man nog säga.
Men...jag gratulerar.
-Du har rätt, Geoff. Han är lite konstig. -Jag sa ju det.
Jag måste gå.
-Och fixa dig till julaftonskampen? -Nej, jag måste bara gå nu.
Va? Du kan inte gå nu, jag har just delat upp oss i lag.
Du och jag är med gamlingarna, Steve är med resten.
Nu kan julkampen börja!
Jag hatar julkampen.
Mr Hughes! Du är tillbaka!
Vänta. Vad gör du där inne?
Det rummet är absolut förbjudet område!
Mr Hughes, vänta ett ögonblick, jag måste berätta...
-Har du gjort det här? -Mm...
Varför gjorde du det?
Jag ville bara överraska dig. Alla hem ska ha en julgran.
Var är Peanut?
Okej, det är en sak som jag skulle behöva prata med dig om.
-Vad har du här att göra? -Jo, jag vill...
-Varför har ni satt en luva på min hund? -Mr Hughes, jag...
-Men vad i helvete? -Det är bara en skråma.
-Geväret gick av. -Jag var på hans mark...
Jag vill inte höra! Försvinn ur min åsyn.
Så ja, pojken. Ska vi få av dig det här larviga bandaget.
-Mr Hughes. -Hur vågar du utsätta min hund för fara?
Han är chockad, men han mår bra. Chilla lite.
Säg inte åt mig att chilla! Du har ingen rätt att komma hit och börja lägga dig i!
Börja ändra saker! Saker som är hennes!
Åh, mr Hughes. Jag tänkte inte...
Det borde du ha gjort! Var snäll och gå nu!
Så ja.
-Jag och Hayley gökade bakom... -Burger King!
Första semestern som jag hängde med er. Den bästa nånsin.
-Devon. -Nej, Grekland. Vänta...
-Spanien! -Si, senorita!
-Fortsätt, nästa! -Jag krossade mitt personbästa förra året.
-Ironman! -Ja!
Klart han har gjort en Ironman...
Vad har du gjort då, puffvästen? Tjejmilen?
Eller Kalvruset?
Jag driver, fattar du väl? Din tur.
Du ska vara med...
-Gladys. -Kom igen, mamma. Nu gäller det.
-Kör. -Ett svenskt band. Eurovision.
Hallå?
Coldplay?
Waterloo. Dancing Queen.
Jag sa Coldplay.
Mamma Mia.
Kom igen, tänk efter.
Slut!
Fan, vad jag hatar Coldplay.
Och det blev ännu en fet nolla för puffvästen.
Kalla mig inte puffvästen en gång till!
Schille! Det är bara en lek.
-Ni har hållit på så här hela kvällen. -Vad ska du göra åt det?
Puffvästen.
Jag vet inte...Steve!
-Vi kanske borde ta det där ute? -Slåss! Slåss!
-Killar! Det blir inget slagsmål här. -Ta ned honom, Steve.
Mamma! Schille. Det är cidern som talar.
-Inget illa ment, men Steve... -...är yrkesmilitär, jag fattar.
Men jag har...
närstrid steg två-utbildning. Så kom igen.
Fasta telefonen? Det är aldrig nån som ringer på den numera.
-Hallå? -Hej, mamma.
Det är Hayley! - Hayley, älskling. Var är du?
-Var inte orolig. Jag är på väg hem. -Vad bra! Tack och lov.
-Spelar ni julkampen? -Ja, klart vi kör julkampen!
-Jag är så ledsen att jag inte är hemma. -Det är inte ditt fel.
Jag trodde att jag var...oklart, faktiskt.
Men det finns ingenstans jag hellre skulle vara än hemma hos er just nu.
Jag vet, älskling.
Det är nån mer här som också längtar efter att få träffa dig, jag ger honom luren nu!
-James? -Gissa igen.
-Steve? Vad fan gör du där? -Jag längtar efter dig också, älskling.
-Det är slut sen flera månader! -Men din familj vet inget, eller hur?
-Hur mycket hon saknar er. -Åh!
Jag väntade med att berätta. Du borde inte vara där överhuvudtaget, är du helt störd?
-Ja. -Herregud. Är James kvar?
-Får jag prata med henne? -Ja, jag har träffat James. Härlig kille.
Steve, gå därifrån, din dåre! Du har ingen rätt, det är inte schyst...
Hon la på.
-Jag ville prata med henne. -Det gick inte.
-Ge mig luren. -Nej, tyvärr.
-Ge mig luren! -Det går inte.
-Lägg av! Hon är min flickvän! -Nej, hon är min!
-Kolla! Där! -Schille!
Eller jag trodde att hon var min.
-Va? -Varför skulle jag annars vara här?
Jag hade inte missat nåt tåg. Jag ville bara tillbringa julen med den jag älskar.
-Vänta nu, du sa... -Jag är inte gay.
Bara en bra skådespelare.
Men Ronaldo, då?
Snart påstår han att han inte kallas Schille.
Jag kallas inte Schille! Jag heter Hubert.
-Jaha, och vem i helvete är då James? -Min pappa.
-Jag sa ju att han ligger med 'na. -Det hade hon sagt till mig.
-Hon berättar allt för mig! -Kanske inte.
Hon kanske inte är er lilla flicka längre. Och hon kanske har en tatuering.
Men om du nu är så jävla kär i henne, varför lämnade du henne i London?
Hon är inte i London. Hon är i Kemble, hemma hos oss.
Hon valde att inte åka hit. Jag trodde att hon ville vara med mig på julen.
Men eftersom hon ska gifta sig med menige Mjölke här,
kanske hon bara ville slippa er och all galenskap här.
-Jag är faktiskt gruppbefäl. -Du må vara storhertigen av York.
Jag vet bara att jag har fått ljuga mycket
och fått höra en massa lögner och jag har fått nog.
Jag sätter på tevatten.
-Steve? -Så du kunde inte lita på mig?
-Lyssna på mig. -Fattar du hur förödmjukande det känns?
Du låter inte ens mig prata! Iris hade rätt. Sådan far, sådan son.
Du kanske har rätt. Vi kanske inte känner varandra.
Och vi kanske borde göra slut, men eftersom... Hallå?
James?
Hayley?
Hallå?
Hör du mig? Jävla telefon!
Ho, ho, ho! God jul!
Jag ber om ursäkt, det brukar inte vara nån här.
Nej, nej, kom in du bara.
Hon sparade allt.
Alla programmen från hans skolpjäser.
Ja, jag minns att hon pratade om hur bra han var.
Jag missade varenda föreställning. Då, med Fiona, och sen efteråt...
Jag klarade det inte utan henne.
Det är så mycket jag inte har klarat av utan henne.
Alla våra planer för godset, och för...
Hon var ostoppbar, vet du. Så full av liv, så full av hopp.
Varje julafton går jag och ställer mig vid hennes grav.
Men hon är inte där.
Hon är här. I detta rum.
Jag hade glömt hur vackert det är.
Ja.
Det enda som behövdes var att nån kom hit och släppte in lite ljus.
Du och Hubert är inte så olika.
Och båda två dras till samma sorts person.
Egentligen borde du väl gå upp och prata med henne, eller hur?
Förlåt.
Undrade just när du skulle märka nåt.
Jaha, jag ska väl...
Kan du slå in paket?
Jag har alltid tyckt att Steve var lite knäpp.
Men man måste ju hålla god min när ens dotter säger att hon gillar nån.
Ta fram kanten på den där, kompis. Tack.
När du hade gått så började han gråta.
Han sa att Hayley hade gjort slut, men hon vågade inte säga nåt till sin mamma.
-Helt otroligt. -Jag måste medge att jag är lättad.
Men Cath blev upprörd. Hon gick och la sig innan Mupparnas julsaga var slut.
-Hon gillade Steve, alltså? -Äh, vi träffade honom inte så mycket.
Kan du bara sätta ett finger där?
Det handlar nog mest om att hon inte vill förlora sin lilla flicka.
Om Hayley är med Steve finns en chans att hon bygger upp sitt liv här, du vet.
Och slipper storstadshelvetet med såna som du. Det var nog därför hon inte sa nåt.
Ja...
Oj...
-Jag kan ta den, Geoff. -Tack, mannen.
Det blev bara pannkaka.
Jag älskade att slå in paket med mamma.
-När förlorade ni henne? -Det är fyra år sen nu.
-Fyra år nu i dag. -Oj då, jag beklagar.
Vi hade slut på tranbärssylt.
Och mamma ville såklart köra till affären och köpa.
Och det var blixthalka i en korsning och så var det kört.
Jag minns så tydligt hur hon går genom dörren och säger "jag kommer snart".
-Men det gjorde hon aldrig. -Åh, fy fasen.
Det är 15 år sen jag förlorade min far.
Jag önskar jag kunde säga att det går över men det gör det nog aldrig.
Speciellt inte runt jul.
Efter det så ville jag stanna hemma.
Men pappa skickade tillbaks mig till internatskolan
och vårt hus liksom slog igen.
Och när jag åkte i väg så såg han mig inte ens i ögonen.
Jag hade liksom förlorat båda mina föräldrar.
Och helt ärligt, så lika mycket som jag ville vara här med Hayley...
så var det ännu mer som att jag bara ville få fira en riktig jul med en familj igen.
Om det bara vore så enkelt.
Jag vill fira jul med Dylans i grannhuset. De har en gå-kal-an.
En anka, i en kalkon, i en gås.
Men det är väl det som är kruxet. Man får inte välja sin familj.
Men vad jag tror, så är de här jularna när man bara har en kyckling att käka...
förmodligen de allra viktigaste jularna av alla.
Åh, fasen!
Jag har glömt att leverera Dylans gå-kal-an.
-Skål! -Skål.
Sök, Peanut!
Sök!
Duktig vovve! Stanna! Duktig vovve!
Duktig vovve!
Här.
Vilken tur att den där jycken är helt galen i dig.
Kom här. Vi måste få in dig i värmen igen.
Okej.
Kom, Peanut! Nu går vi hem.
JULDAGEN
Juldagsmorgon re'n glimmar
Kom ut om fem minuter. Jag har nåt att visa dig.
Just det: God jul, gubben!
Som Tomten sa till Rudolf: "Dags att dra!"
-Fantastiskt. -Man ser inte ett jäkla skit i de här.
Ja, ja. Hoppa in då, Schille.
-Herrns vagn är framkörd. -Tackar, tackar.
-Vart tänkte du ta vägen? -Va? Jag är tillbaks i tid till kalkonen.
Det är juldagsmorgon, familjen har varit ifrån varann tillräckligt.
Snälla Cath, lyssna.
Om du åker, då åker alla.
Killar! Kom nu!
Det är ingen fara med snön, jag har byggt om kärran.
Nej, skit också!
Kors i all sin dar!
Men lägg av nu, Schille. Du är ju stenrik!
-Hej, min käre pojke! -Hej, Iris.
-Åh, du store tid! -God jul.
-Ja, god jul på dig. -Hur står det till?
Allesammans, det här är Iris. Vår hushållerska.
Riktigt stenrik. Tänker du på samma sak som jag?
Jo du. Om Hayley spelar sina kort rätt kan hon göra en Meghan Markle.
-Jag har inte hunnit klä på mig. -Är far vaken?
-Eh... -Och var är Hayley?
Eh... Det är lite försmädligt.
Jäkla Macclesfield.
Jäkla juldagsmorgon.
Jäkla tio timmar, tur och retur, i den jäkla snön!
Att du lyckades övertala honom att göra det här.
Tja, fördelen med att nån skjuter ens hund är att den blir skyldig en stor tjänst.
-Mr Hughes. -Snälla. Säg Humphrey.
Humphrey.
Förlåt att jag gick över gränsen. Jag... Jag tänkte mig inte för.
Och jag är hemskt ledsen att Peanut blev skadad.
Och jag ber om ursäkt om jag överreagerade.
Peanut var min hustrus hund och jag förlorade henne och...
sen dess har han blivit den största del jag har kvar av henne.
James har inte berättat särskilt mycket om sin mamma, men...
Hon verkar ha varit en väldigt bra person.
Han har inte sagt mycket om dig heller.
Jag tror det vi hade hjälpte honom att fly från många olika saker.
Det ni hade?
Det verkar så. Japp.
Jag har inte med det att göra,
men den största delen du har kvar av henne är väl inte Peanut?
Det är James.
Hubert.
Nej, vad tusan nu, då?
Vänta, vänta lite.
-Lugnt och fint nu, Pållan. -Vad i hela friden?
Farväl, min vackra flicka.
Du var den enda jag hade kvar att prata med.
Tja, du skulle ju kunna komma upp till huset och prata med mig.
Nej tack, du. Jag vet när jag inte är välkommen.
-Det är inte mitt hem längre. -Nu börjas det igen!
Vad är det för en son som sparkar ut sin far på gatan
bara för att slippa lite arvsskatt?
Jag sparkade inte ut dig, du valde att flytta.
Och vad gäller att bli utsparkad, så...
Vänta ett ögonblick. Är ni två far och son?
Ja, utom när hans nåd hellre spelar fågelskrämma ute på markerna!
Och bara så länge lord Humphrey inte är ett själviskt rövhål.
Ja, ni är rätt lika ändå, det...
-Så hade hon väl inte behövt säga? -Nej, verkligen inte.
Och jag som trodde min familj var knäpp, Peanut.
Jag lyckas nog inte ta mig hem och fira jul ändå.
Är det...?
Det är inte sant. Det är inte sant, det är inte sant!
Pappa!
-Vad i helsicke har ni här ute att göra? -Pappa!
Det är inte möjligt! Det är inte möjligt.
Iris?
Mamma!
Förlåt för det här med Steve. Ni verkade så glada, jag ville inte göra er ledsna.
Strunta i mig nu, vi kan prata mer om det senare.
Jag är inte den enda du behöver säga förlåt till, om du förstår vad jag menar.
-Du... -Ja.
-Ska vi kanske...? -Ja.
-Hej. -Hej.
Ska vi...
Kan vi inte börja om?
Jag heter Hubert James Manningham-Hughes, nummer 307 i tronföljden.
Jag heter Hayley och jag är gatuhäxa.
Och jag är arvtagerska till den här glassbussen.
-Det där med Steve... -Du behöver inte be om ursäkt.
-Men jag vill att du ska fatta läget. -Jag fattar faktiskt.
Jag känner förväntningar från min familj, jag också.
Jag ber om ursäkt. För att jag ljög.
Det var bara så kul att vara med dig, jag ville inte skrämma bort dig.
Det är inte så lätt att skrämma bort mig. Din farfar sköt mig nästan.
Okej. Jag har blivit rånad av dina bröder.
Din moster tafsade och din farmor kvävde mig. Så...
Jag har haft nöjet att lära känna dig bättre sen sist vi träffades.
Detsamma.
Och jag lär gärna känna dig ännu bättre.
Ja, och...det får du.
Nu kommer de, turturduvorna.
Då så. Truppen måste förplägas.
Åh ja! Det finns gott om mat i förråden borta i huset.
Och jag vet inte hur det är med er andra, men jag kan tänka mig en mugg vintoddy.
Nej, jag föredrar nog kryddad rom för egen del.
-Men hör ni, vänta lite. -Vad är det?
Gladys.
Men vart fan har alla tagit vägen?
Ta honom, ta honom!
Vad håller ni på med? Spring där ute i stället!
-Kan du hjälpa till lite, pappa? -Nä, inget hushållsarbete för mig i år!
-Var har du durkslaget? -Där uppe, i överskåpet.
-Ta det lugnt! -Nej, fråga inte! Det händer vartenda år.
Det behövs alltid fler durkslag.
De är livliga, må jag säga.
Nå.
Tänker du undvika mig hela dagen?
Jag är hemskt ledsen.
Jag kan aldrig bli en krigshjälte som du är.
Jag vet vad du säger om vår plikt...
Då borde du veta hur enkelt det är för mig att få dig återinstallerad på Sandhurst.
Och få dina konton och tillgångar frusna tills du tagit officersexamen.
Nej!
Framför allt borde du veta att...
jag inte avser att vidta någon av de åtgärderna.
Du vet, du är inte den ende skådespelaren i familjen.
Jag gjorde en intagande Lady Macbeth under mitt sista läsår.
Det är bara en av mina plikter som jag verkligen bryr mig om.
Och den har jag försummat en längre tid.
Din mor hade varit stolt över dig.
Jag är stolt över dig.
Och det här ska du också veta, att hon hade också tvivelsutan älskat henne.
-Okej, allihopa. Nu är det käk! -Det var på tiden.
Okej, här har vi palsternackan.
Vem är du, nu igen?
Mm, det ska bli så gott!
Nu ska vi se, gör lite plats!
Så där ja. Oj, oj! Förlåt, det var inte meningen.
Låt oss skåla för familj och vänner, för gamla och nya
och för dem som inte är med oss, som finns kvar i våra hjärtan, för evigt.
Skål.
Och för Dylans gå-kal-an!
God jul, allihop!
God jul!
-Jag föredrar gås för egen del. -Ta en droppe av det här.
-Vad säger du, Humpe? Nyår hemma hos er? -Varför inte?
Så ska det låta!
-Då kan jag visa mina pressrester. -Och jag visar min tatuering.
Jag älskar verkligen dig, James Hughes.
Och jag älskar dig, Hayley Taylor.
-Kolla där! Du rodnar inte. -Jag vet.
Du, god jul på dig.
God jul, Hayley.
Okej, är alla beredda? Den går på timer.
Tre, två, säg god jul till världen!
God jul, världen!
SLUT
Textning: Elisabeth Enström