Na šaty nekoukej, princezny vyhlížej,
pojď s námi.
Tak půjdeme zachránit den!
Korunky a legrace, však než se dáme do práce,
kalhoty si vem! Tak jdem!
Celý svět je zachráněn podle nás princezen.
Kalhoty si vem! Jó!
Na Ovocnou zem teď kalhoty si vem!
Síla princezen!
Víš, proč je dnešní den výjimečný?
Ano. Dnes přijde básnířka Gabriela Zlatobýlová.
Myslíš, že napíše o Ananasové říši?
Pokud ji dost ohromíme,
určitě ano.
Ale je tu ještě něco.
Co by to jen mohlo být?
Ahoj, sestřičko.
Filipe!
Chyběl jsi mi, bráško.
Co tady děláš?
Stěhuješ se zpět do paláce?
Jsem na návštěvě.
Teta Pospíchalka mě pozvala na čaj.
Jen na dnešek?
Měl bys zůstat déle.
Palác se hodí pro princeznu i prince,
můžeme pomáhat lidem.
Když zůstaneš, můžeme pomáhat spolu.
To zní skvěle.
Ale já mám radši farmu.
A tam pomáhám pořád, pěstuji ananasy.
Dneska také pomůžeš lidem.
Pokud o nás napíše báseň,
Ananasané budou velmi šťastní.
- Bude se jim líbit. - Bude to významné.
Když Filip přemluví slečnu Zlatobýlovou,
určitě se mu zalíbí pomáhat v paláci
a bude chtít zůstat.
A aby to vyšlo…
Tak pojď, do Punčového domku na stromě!
Tak jdem, tak jdem! Na-na-na-na-na-na.
Když problémy ve světě jsou už na jednoho moc,
na-na-na-na-na-na, letíme hned na pomoc,
těm, co nás volají.
Nesejde na chybách, hlavní je nemít strach,
Tak jdem, jdem, jdem, jdeme zachránit den,
půjdeme zachránit den, jó! Snažit se víc a úspěch mít!
Z boje nikdy neustoupit!
Tak to dělaj princezny.
Princezny, tady je můj bratříček Filip.
- Ahoj. - Fantobájo.
Vítej.
Rád vás všechny poznávám. A tohle místo je úžasné.
Prosím. Rozhlédni se.
Chci, aby se Filip nastěhoval do paláce,
chci mu ukázat, jak pomáháme místním.
Přemluvíme Gabrielu Zlatobýlovou,
aby o Ananasové říši napsala báseň. Pomůžete?
Měly by flitry být na každém oblečení?
Ano.
Operace Máme Filipa začíná.
Na malík slibík my pomůžeme,
se silou princezen uspějeme.
Jak se to vůbec stalo?
Do Ananasové říše.
Čas na královské přivítání.
Až dorazí, Kira vypustí holubici.
Pelikána. Holubice nemohla.
Já přiletím s nápisem.
A já rozvalím královský červený koberec.
A my přidáme trochu třpytek.
Bude to fungovat?
To hned zjistíme. Už jde.
Kiro, můžeš.
Běž. Leť.
Takhle.
Omlouvám se, slečno Zlatobýlová.
Ale ty třpytky ladí s vaším zlatobýlem na klopě.
Podívejte.
Díky, že jste mi vylepšili styl.
Skutečně se mi to líbí.
A vážně ladí s mou květinou.
A víš, jak se jmenuje. Ohromné.
Princ Filip je géniem na rostliny.
Ukážeš paní Zlatobýlové čajový stůl?
Moc rád. Tudy.
Nemůžu uvěřit, že to otočil.
Filip se k tomu narodil.
Já vím.
Když ona řekne, že napíše tu báseň,
bude tu chtít Filip určitě zůstat.
Vítejte paní Zlatobýlová.
Snad jste zvážila, zda o nás napíšete báseň.
Pro každého by to byla pocta.
Ráda bych, ale nepíšu na objednávku.
Musím cítit inspiraci, jistě chápete.
Rádi vás inspirujeme u ananasového čaje.
Zde v paláci vás můžeme inspirovat dobrůtkami
nebo jednohubkami.
Vážně nejsou z hub.
A máme i vymazlené mini koláčky.
Dáš si, Chroupale?
A fantobájo ubrousky, ze kterých lze skládat,
třeba kočku.
A vaši ledovou sochu.
Ještě nikdy se mi led tolik nepodobal.
Ta podoba je působivá, vidíte?
Pěkné! Máš pravdu, Penny.
Tady se toho dá taky hodně dělat.
A to je jen začátek.
Paní Zlatobýlová, když napíšete báseň o říši,
určitě se o ni podělíme, aby potěšila úplně všechny.
Na malík slibík.
Malík slibík, to zní tak významně.
Je to tak, rozuměla jsem správně?
Přesně tak.
Jen natáhněte malíček. Takhle.
Jako usrknete čaj.
To je rozkošné. Už chápu.
Zkusíme to s čajem?
Ananasově ano. Vydržte.
Tuhle směs zázvoru a kardamonu jsem vytvořila pro dnešek.
To jí skutečně dodá inspiraci.
A pak o Ananasanech napíše báseň.
Ohromózní tvůrčí dovednosti, paní Zlatobýlová.
Zvláštní čajová směs jen pro vás,
s královským kořením.
To je hrůza, jaká lůza!
Žádná inspirace!
Penny, co jsi u všech ananasů provedla s naší básnířkou?
Ale ne! Dala jsem tam moc koření!
To je katastrofa poetických rozměrů!
Potřebujeme něco chladivého.
Ano. Může olízat tu sochu.
Jdu pro ni.
Paní Zlatobýlová, je mi to tak líto.
To jsem nechtěla.
Má sestra se chtěla podělit o chutě.
Chutě odvážné stejně jako ananasový lid.
To jsou tak pěkná slova. Až na tebe zírám, zrovna jak sova.
Co se básně týká, musím říct ne.
Bez inspirace, i to se mi občas stane.
Panečku. Penny, ona tu báseň nenapíše.
Ne. Filip musí zjistit, jak skvělé je pomáhat
lidem v paláci, jinak nezůstane.
Když chci inspirovat pana Chroupala, použiju něco, co má rád, třeba mňamku.
Inspirujme paní Zlatobýlovou něčím, co má ráda.
To je ono. má ráda rostliny.
Tak ji vezmeme na místo, které všichni dobře známe.
Na Punčový ostrov.
Maliny, borůvky, kiwi a ananasy, všechny u sebe, tolik krásy.
Je to krásné. Všichni musíte být hrdí.
Není to fantastické?
Všechny království máme tady,
a Ovocňané se nemusí bát, že by jim došlo ovoce.
Je tu celý ostrov, který slouží všem.
Je to jako sen. Někdo mě štípněte.
Díky, Chundelko.
Ten ostrov je vskutku na pohled krásný,
možná teď napíšu, jak je úžasný.
Napíšete tedy báseň o Ananasové říši?
Pro Ananasany je to moc důležité.
Jen sem pod strom na chvilku se podívám,
zda našla jsem múzu, později řeknu vám.
Myslím, že ty vyšlo Filipe. Díky nám oběma
teď říše dostane něco úžasného.
Nechceš žít v paláci, abychom to mohli zažít častěji?
Rád pomáhám lidem s tebou, ale pořád chci žít na farmě.
Ale…
Jestli to opravdu chceš, fajn.
Postaráme se o to.
Jsme hned zpátky.
Věřily byste, že tu nechce být? Já ne.
Máme tě rády, a tak poslouchej.
Mýlíš se.
Díky, Rito…
Počkat. Cože?
To nemůžete. Jste moje kamarádky.
Máte být na mé straně.
Nejsme lumíci, co jen vše opakují,
kamarádky si říkají pravdu.
A pravdou je, že jsi neměla od Filipa tak odejít.
Nechce žít v paláci.
Ale máte se rádi.
Chceš jeho návštěvu skončit takhle?
Ne, to by byl ananas…
hrozné.
Musím s ním hned mluvit.
Filipe!
To vypadá ohromózně.
Filip je vážně génius na květiny.
- Úžasné. - Fantažasné!
Vítejte u Malíkového čaje.
Moc děkuji za pěknou návštěvu.
Taky je mi líto, že tu nezůstanu.
Filipe, mockrát za všechno děkuji,
ale to já se omlouvám.
Pomáhat společně bylo tak skvělé, chtěla jsem tě mít pořád pro sebe.
Ale musíš být tam, kde jsi šťastný. A můžeme se navštěvovat.
Jednou ty, pak já.
A na Punčovém ostrově jsi vždy vítán.
A pokud budeš potřebovat zahradníka,
rád sem zaskočím pomoci.
Ráda vás tu všechny vidím. Napsala jsem báseň, o kterou se podělím.
Opravdu?
Napsala tu báseň. Ananasané budou tak šťastní.
V Ananasové říši držíme všichni pospolu,
že rádi si sedneme k jednomu stolu.
Princezny učí nás nikdy se nevzdat,
za slabé bojovat a všem pomáhat.
I když ty daleko máš to k nám,
na malík slibík, vždy v srdci tě mám.
Malík slibík.
Na šaty nekoukej, princezny vyhlížej,
pojď s námi.
Tak půjdeme zachránit den!
Korunky a legrace, však než se dáme do práce,
kalhoty si vem! Tak jdem!
Celý svět je zachráněn podle nás princezen!
Kalhoty si vem! Tak jo!
Na Ovocnou zem teď kalhoty si vem!
Překlad titulků: A. Novotná