На одяг не зважай Найбільший скарб, ти знай
Це друзі! Це друзі!
Штани надінь, гайда, до справ!
Хай у нас чимало шат Але штани миліш, це факт
Для малих принцес! Так! Авжеж!
Шум вітрил або політ Давай гуртом міняти світ
Силою принцес! Так!
Фруктовижний світ чудес У цих малих принцес!
Сила принцес!
Знаєш же, чому сьогодні особливий день?
Так. Нині приїде поетеса Ґабріела Ґолденрод.
І напише вірш про Фруктолівство?
Якщо достатньо вразимо її на чаюванні, то я впевнена, що так.
Але нині є ще дещо особливе.
-Особливіше за чаювання? -Привіт, сестричко.
Феліпе!
Я скучила за тобою, братику. Що ти тут робиш?
Ти житимеш з нами в палаці?
Я на день. Тітка Гертруда запросила мене на чаювання.
Лише на день?
Залишся надовше.
Палац — ідеальне місце для принцеси чи принца, а ще щоб помагати людям.
Лишайся, і будемо помагати.
Це було б дуже весело.
Та я люблю жити на фермі.
Постійно помагаю людям вирощувати ананаси.
Ну, нині ти теж помагатимеш тут.
Якщо Ґабріела Ґолденрод напише нам вірш, це буде витвір мистецтва,
що ощасливить наших фрумадян.
-Їм сподобається. -Це надважливо.
Якщо Феліпе поможе вмовити пані Ґолденрод написати вірш,
він побачить, як круто помагати з палацу й залишиться.
І щоб усе це вдалося…
Побігли! До будиночка на дереві!
Гайда! Гайда! На-на-на-на-на-на
Якщо сталася біда, Знай, ти в світі не одна
На-на-на-на-на-на Ми вже йдемо на поміч
То ж ти не сумуй О, так!
І помилки – це лиш наступні кроки на шляху
Ану руш, руш, руш! Нам до снаги геть усе кажу вам, усе
Нам до снаги геть усе Є! Хай ця спроба і не одна
Я вірю, все вдасться нам!
Бо це загін принцес!
Принцеси, познайомтеся з моїм братиком Феліпе.
-Привіт. -Фантавижно.
Вітаю.
Приємно познайомитися. Тут у вас просто крутезно.
Оглянь тут усе.
Я хочу, щоб він переїхав до палацу, і маю показати, як круто помагати тут людям.
Треба вмовити пані Ґолденрод написати вірш про моє Фруктолівство. Поможете?
Увесь одяг мають прикрашати паєтки?
Так.
Операцію «Втримати Феліпе» почато.
Поможемо тим, хто потребує:
є сила принцес — невдач не існує.
Як же це сталося?
В Ананасове Фруктолівство.
Пора пишно зустріти поетесу.
Коли пані Ґолденрод приїде, Кіра випустить голуба.
Пелікана. Голуба забронювали.
Я пролечу з вітальним плакатом.
А я розгорну розкішну королівську червону доріжку.
Ми пустимо гламурні блискітки.
Думаєш, це спрацює?
Зараз дізнаємося. Ось пані Ґолденрод.
Кіро, давай!
Уперед. Лети.
Ось так.
Вибачте, пані Ґолденрод.
Але блискітки пасують вашому золотушнику.
Погляньте.
Дякую, що додали особливий штрих
до мого вбрання. Мені ну дуже подобається.
І це таки пасує до квітки на грудях.
І ти знаєш її назву. Я просто вражена.
Принц Феліпе — наш геній-садівник.
Проведеш пані Ґолденрод на чаювання?
Залюбки. Прошу, сюди.
Невже він усе залагодив? Феліпе народився, щоб мешкати в палаці.
Так, знаю.
І коли вона скаже, що напише вірш,
він з радості точно схоче лишитися.
Пані Ґолденрод, ласкаво прошу.
Сподіваюся, ви напишете вірш для нашого Фруктолівства.
Він був би дуже значущим для нас.
Лиш за власним бажанням, а не як ті лакузи
Пробачте, однак я не можу без музи
І ми готові надихнути вас ананасно-ідеальним чаєм.
А також різноманітними ласощами, як-то пальчиковими сандвічами.
Щоправда, вони не з пальців.
І крихітко-стичними тортиками.
Будеш, Хрумчику?
І фантавижними серветками, з яких зробиш будь-що.
Як-то Лапку.
І вашою крижаною скульптурою.
Де ж ще є лід, такий схожий на мене?
Схожість уражає, це прекрасно, о нене.
Круто! Ти маєш рацію, Пенні.
-У палаці можна багато помагати. -І це лиш початок.
Пані Ґолденрод, якщо ви напишете цей вірш,
ми зробимо так, щоб усі до одного ним насолодилися.
Мізинчик нам свідок.
«Мізинчик нам свідок», чому ж це так прекрасно?
Ти так сказала? Чи мені щось неясно?
Саме так, правильно.
Просто витягніть отак мізинець.
І ковток чаю.
Це прекрасно, мов рай.
Можна скуштувати чай?
Звісно. Дайте нам одну хвильку.
Я змішала кардамон та імбир саме для такої нагоди.
Це точно надихне пані Ґолденрод.
І тоді вона погодиться написати вірш.
Ви фантавижно робите котів, пані Ґолденрод.
Я зготувала цей чай з королівськими спеціями
спеціально для вас,
Опікає! Мій рот палає!
Натхнення немає, немає!
Пенні, що ти зробила з нашою ананасівською поетесою?
О ні. Я додала забагато спецій.
Це катастрофа поетичних масштабів.
-Треба хутко щось холодне. -Хай полиже скульптуру.
Я принесу.
Пані Ґолденрод, вибачте, будь ласка.
Я зовсім ненавмисно.
Пенні хотіла поєднати кардамон та імбир.
Смаки такі сміливі й неповторні, як ананасівці.
Як же це мило, і мови нема. Вражають мене ці поетичні слова.
Та щодо вірша мушу мовити: «Ні».
Не маю натхнення. От не йде він мені.
Ой, стразики. Пенні, вона не напише вірша.
Мусить. Феліпе має знати, як добре помагати людям у палаці, інакше він поїде.
Коли хочу надихнути Хрумчика,
використовую те, що він любить, як-то ласощі.
Може, теж надихнімо її чимось, що вона любить.
Точно. Вона любить рослини.
Відведімо її в найананасно-фантастичну місцину.
Ігровий острів.
Малина, ананас, чорниця, ківі — кущик при кущі
Краса. Вас, мабуть, гордість розпирає в душі
Фантавижно, правда?
Усі фрукти тут процвітають, тож фрумадяни не переживають, що їх забракне.
Це цілий острів з рослинами для допомоги людям.
Це немов сон. Ущипніть мене хтось.
Дякую, Лапко.
Острів цей втілює дивовижну красу.
Може, у своїм вірші я його опишу.
Ви напишете вірш про моє Фруктолівство?
Це надважливо для ананасівців.
У тіні дерева зажду я на музи прихід
Нахлинуть слова — вас покличу, біжіть
Феліпе, вийде! Ми попрацювали разом, і Фруктолівство отримає бомбу!
Переїжджай у палац, робитимемо це постійно.
Я люблю помагати з тобою, але все ж хочу жити на фермі.
Але…
Якщо ти справді цього хочеш, гаразд.
Ми розберемося з… оцим.
Бі бігом біжить.
Він не лишиться, ну ви вірите? Бо я ні.
Ми кажемо це, бо любимо тебе, Пенні.
-Ти помиляєшся. -Дякую, Ри…
Стривай. Що?
Що ви таке кажете? Ви мої подруги. Маєте бути на моєму боці.
Якби ми були лемінгами, ішли б бездумно одна за одною,
але друзі мають казати правду.
А правда в тім, що не слід було так мчати від Феліпе.
Він не хоче жити в палаці.
Але ви ж любите одне одного. Хай від'їде отак?
Ні, це було б ананасно…
Було б жахливо.
Мені треба з ним поговорити.
Феліпе!
Це щось фантавижне.
Феліпе справді геній-садівник.
-Неймовірно. -Фантавижно.
Вітаю на Мізинчиковій площі.
Це моя подяка за круте гостювання.
А ще я так прошу вибачення за те, що їду.
Феліпе, дуже дякую за все це,
але це я прошу вибачення.
Помагати ананасівцям разом так круто, що я хотіла робити це постійно.
Та ти маєш бути там, де щасливий. І ми ж їздитимемо одне до одного.
Ти — до палацу, я — на ферму.
І тобі завжди раді в будиночку на дереві.
Супер. А якщо для допомоги треба навичок садівника
поклич, і я буду тут як тут.
Чудово, що ви зібралися вмить Я вірш написала, зачитати кортить.
Серйозно?
Вона написала вірш. Ананасівці будуть прещасливі.
Ананасівці ми, єдині, хоробрі
У Фруктолівстві своїм ми всі неповторні
У наших монархів учимось не здаватись
За щастя нам у спільній праці звиватись
Хоч нас розділяють кілометри та дні
Мізинчик нам свідок: Ми в серці близькі
Мізинчик нам свідок.
На одяг не зважай Найбільший скарб, ти знай
Це друзі! Це друзі!
Штани надінь, гайда, до справ!
Хай у нас чимало шат Але штани миліш, це факт
Для малих принцес! Так! Авжеж!
Шум вітрил або політ Давай гуртом міняти світ
Силою принцес! Так!
Фруктовижний світ чудес У цих малих принцес!