2025 ANSÖKTE ÖVER 10 000 PERSONER OM ATT DELTAGA
I ETT DOKUMENTÄRLIKNANDE PROJEKT SOM FÖLJDE SMÅFÖRETAG.
ÄMNE: TVÅ VECKOR - TEMPORÄRT JOBB
AV ALLA SÖKANDEN VALDES EN UT.
Jag heter Anthony Norman, 25 år gammal.
Jag är från Nashville, Tennessee.
ANTHONY TROR ATT HAN HAR JOBBAT SOM TILLFÄLLIGT ANSTÄLLD
UNDER DERAS FÖRETAGSRETREAT.
Så spännande, för vi ska åka på vår stora retreat.
- Japp. - Det ska du hjälpa till med.
GENOM ATT AVSTYRA CHEFEN FRÅN EN VILSELEDANDE FÖRSÄLJNING
RÄDDADE ANTHONY ALLAS JOBB.
- Jag ska skriva under avtalet. - Jag måste prata med dig.
- Jag kan inte vänta. - Far till far. Jag måste prata med dig.
Kom igen!
Företaget är räddat, och bara en sak återstår att göra…
Anthony, kom hit. Jag vill tala med dig.
Kom och sätt dig, min vän.
Sätt dig. Känn dig som hemma.
- Då kör vi. - Jag behöver utrymme.
Okej, vi börjar. Kamerorna är redo.
Okej, dags för Doug.
REGISSÖR
Hör på. Jag vill bara säga att det som Anthony gjorde,
att rusa in i rummet och stoppa avtalet,
för det krävdes mod.
Sanningen är att vi faktiskt hoppades
att du skulle rusa in och stoppa avtalet
ända sen din allra första minut på Rockin' Grandma's.
Jaså?
Jag sa till dig att det här är min sista företagsretreat.
- Ja. - Men jag sa inte till dig
att det även var min första företagsretreat.
För jag är inte vd på Rockin' Grandma's på riktigt.
Du förstår…
Rockin' Grandma's är inget riktigt företag.
Vänta, vänta.
Det där är inte min son.
Du ljuger. Hur…
- Vänta lite. - Anthony.
Ni skojar med mig.
Anthony, vi är alla skådespelare,
och det här är en tv-serie.
- Det enda verkliga är du. - Nä.
Japp.
Ge honom ett ögonblick.
- Ta god tid på dig, raring. - Jösses.
Det sjukaste är att jag har sagt det hela tiden.
- Hela tiden! - Vi vet.
- Vi vet!
Hela tiden tänkte jag: "Vad kommer att hända idag?"
- "Det känns som om jag är i en tv-serie." - Välkommen.
Herrejösses… Ni är otroliga skådespelare.
Allihop. Ni är fenomenala skådespelare.
- Marjorie också? Är hon skådis? - Ja.
Absolut.
Även om Rockin' Grandma's inte var nåt riktigt företag
var du definitivt den bästa medarbetaren.
Jag fattar.
Du visade stor tillgivenhet
för Rockin' Grandma's-familjen.
Vad vi än hittade på, så höll du dig lugn.
Du tog dig an rollen som kapten Kul
när din chef lämnade retreaten den allra första dan.
Allt är bra. Det blir kul. Du är kapten Kul.
- Kapten Kul. - Du klarar det. Inte jag.
Och Dougie.
Herregud. Du hjälpte honom varje dag.
Han kommer inte att tro mig.
- Jag tror på dig. - Ingen gör det.
Jo, jag. Du kanske inte tror på dig själv.
- Jo, men han gör det inte. - Jag backar dig.
- Så det är inte din pappa? - Det är inte min pappa.
- På riktigt? - Det är inte min pappa. På riktigt.
Det är inte min pappa, men vänskapen
som föddes är verklig. Du är min bror för livet.
- Tack för att du ställde upp för Dougie… - Tack.
…och var med mig genom det här. Jag älskar dig.
Absolut. Älskar dig.
- Anthony! - Vänta, vänta. Paus.
Gillar du snacks på riktigt?
Tänker du verkligen göra PJ:s Snacksnack, eller var det påhittat?
Nu känns det som om jag måste.
Ja!
Hej, Anthony. Jag heter Stephanie. Inte Helen.
Och…
Du var min favorit.
Jag måste säga vad du gjorde för mig.
Som äldre
blir man ofta åsidosatt.
Man får sista platsen.
Man blir vald sist i tävlingar.
Men du såg mig aldrig på det sättet.
Du såg mig som person…
Inte som en äldre dam.
Det betyder mycket för mig.
Du gav alla här så mycket kärlek
att mitt hjärta kändes stort och lyckligt.
Jag är tacksam för dig. Det är en mycket fin man.
Glöm aldrig det.
- Visst. - Okej.
HELEN: Jag älskar dig.
ANTHONY: Du är moster för livet.
Minns du att jag sa att du påminner mig om min moster.
Det kommer mer.
För allt hårt jobb du har gjort för oss
vill vi ge dig en sak.
En sista lönecheck
på summan av…
…150 000 dollar.
Ja!
Okej. Grattis, du är… Åh, ja.
- Tack så mycket. - Vi älskar dig.
Och nu har vi speciella gäster
som vill vara med.
Om det går bra, skulle vi vilja presentera
teamet!
Tusan! Var kom alla ifrån?
Var nånstans har ni gömt er?
Så många människor har varit med och gjort den här upplevelsen möjlig.
Folk bara vällde ut från överallt.
Jag är tacksam mot er alla.
Jag har frågor som…
Hur gick jag från assistent
till att vara med i en tv-serie?
Vi har svaren.
Kan jag få en kram till från min familj?
FLERA MÅNADER TIDIGARE…
Vi rekar på Oak Canyon som ska vara vårt hem den här säsongen.
I första säsongen av Jury Duty, hade vi tre rum att hantera,
nu har vi ett område som är tio gånger så stort.
Det är basen för retreaten.
Vi funderar på att göra en jurta med tak.
Jag har några skisser här.
Vi måste bygga upp massor förutom byggnaderna som fanns
för att kunna berätta storyn som vi hade planerat,
och få rum med alla skådisar
och hjälten som bor på området under inspelningen.
Det är en enorm insats.
Vi bygger en fejkvärld som de bor i.
MEDAN KULISSERNA BYGGDES, SATTES ÄVEN ENSEMBLEN IHOP.
Hej, jag heter Ryan Perez.
Hej, jag heter Erica Hernandez.
Jag är Marc-Sully Saint-Fleur.
Jag heter Rachel Kaley.
Hej. Jag heter Warren Burke.
Stephanie Hodge.
Hej, jag heter Jim Woods.
Jag heter Rob Lathan.
Hej, jag heter Alex Bonifer
Jag säger bara, ni får heta som förut.
Jag lär inte om mig namnen.
Vi vet knappt varandras riktiga namn.
- Vi vet inte allas namn. - Inte?
- Jag vet knappt hans namn. - Knappt… Hitåt?
Ni verkade så nära.
Var det inget förberedande arbete?
- Okej. - Jo, flera månaders repningar.
REPETITIONSDAG 1
Hej, allihop. Välkomna till nästa omgång av Jury Duty.
REPETITIONSVECKA 1
MANUSLÄSNING 2024/09/08
202, akt ett. Väntar på Doug
för att börja morgonmötet.
"Vet ni vad?
Jag ska ta ett chefsbeslut.
Vi borde vänta på min pappa innan vi börjar."
"Ingen trodde nåt annat. Folk pratade om sin sömn."
MEDAN ENSEMBLEN I SÄSONG ETT SPELADE FRÄMLINGAR,
SPELADE ENSEMBLEN I SÄSONG TVÅ KOLLEGOR.
SÅ DE MÅSTE SKAPA OCH MINNAS 20 ÅRS GEMENSAM HISTORIA…
REPETITIONER
Jag heter Helen Schaffer. Jag har jobbat här sen 1999, alltså i 26 år.
Jag var Dougs första anställda.
Det stämmer.
Jag var förvånad att folk inte gillade honungssmörchipsen från Korea.
Jag trodde de skulle göra succé, men man lär sig.
Jag går klockan fem.
Jag hämtar tvillingarna från fotbollen och karate.
- På fredagar går vi till kyrkan. - Amen.
Halleluja.
Innan jag gjorde den här serien trodde jag felaktigt
att om man kommer och improviserar lite
inom rimligt höravstånd,
då har man en show.
Men istället krävs det
ett specifikt arbete.
Vi visste att kamerorna var här, här och här.
Du kom in och snackade med hjälten, inte sant?
Redan innan du kommer in i scenen
pratar du med honom.
Du pratar så här, för hjälten pratar till dig så här.
- Och nu ser vi hjälten. - Ja.
Scenplaceringen måste vara exakt.
Jag tror den ska vridas.
JAKE: Kevin, vänd dig till vänster.
REPETITION FÖRPRODUKTION
Jösses.
Det var mer som att göra en musikal på teater ibland,
än en improvisationsserie,
på grund av den stora precisionen.
Gör det inte, pappa!
Stoppa honom!
Ta pennan ifrån honom.
- Hej. - Hej.
Vad händer?
Om du vänder dig mot oss, vore det en kul plats att få panik på.
Okej.
Vi ser dig såhär. Du håller repen och skriker.
- Vad? Nej! - Herregud.
Du försöker röra dig, men kan inte.
Ja, Jackie!
- Ja! Okej! - Ja!
Herregud. Vad gör min svarta röv här?
Jag kan inte…
STUNTREPETITIONER
- Sträck ut den. - Gör inte sönder den.
Vad?
Ditt fejs fick raketbränna.
Jag förstörde just Max.
Ett, två…
För att förbereda oss för Doug-kampen
mötte Wendy, som spelar Elizabeth, och jag upp med Charlie,
som är stuntkoordinator för det här.
Det svåraste med den repetitionen
var att göra det medan man balanserar på en uppblåsbar kudde.
- Herregud. - Ja.
Jag vet inte hur man övar på det. Det är svårt att stå där.
Den här är gjord för att ta emot dig.
Så om du sträcker ut armbågen ser det naturligt ut.
Två och…
Den största svårigheten
var när Wendy ramlade åt sidan och blev helt nedblodad.
Låt mig få se. Herregud. Du blöder.
Det blöder. Jag blöder. Herregud.
Och han visste ju inte att det bara var ett tv-trick.
Vi försöker skapa den perfekta familjen Grandma's chilisåser.
CHILISÅSMÖTE
Vi har inte smakat den här än. Vi har smakat den gröna,
men vi gillade inte den.
MEDPRODUCENT
Den är mest rökig.
- Mest rökig! - För mycket?
- Den är så rökig. - Rökigaste rökig.
REBECCA: Jag tyckte den smakade gummi.
EFTER MÅNADER AV SKRIVANDE, KULISSKAPANDE OCH REPETITIONER
VAR DET DAGS FÖR DIREKTINSPELNING.
Det är dag ett.
Ha så kul. Ha en bra dag.
Idag testar vi allt det roliga
som är med under de kommande två veckorna.
Det är så spännande att jobba med alla här i rummet.
Så tack så mycket. Vi har kommit så här långt.
Vi ska ha en kul dag.
INSPELNINGSDAG 1
Okej. Nu kör vi.
Brian, hjälten har landat.
Låt mig se när du vidgar och inkluderar lite av PJ i bilden.
TEKNISK DATA SÄSONG 1 - SÄSONG 2
Sen zoomar du in vår hjälte.
29 KAMEROR 48
Låt konferensrummets ljus vara släckta. Det blir bra.
2 100 TIMMARS FILM 3 600
Idag hade vi runt 45-50 kameror.
CHRIS DARNELL CHEFSFOTOGRAF
Vi hade tält överallt. Allt måste döljas.
Ännu en fejkad vägg. Vi har gjort hallen kortare.
- Hej. - Jag…
Jag bara… Allt detta för lilla mig?
Ja.
Det här är… Vad heter det nu igen?
- Kontroll. - Kontrollrum.
Varje dag gömde sig ett 30-tal personer här inne.
Tysta. Vi smög in varje morgon och ut varje kväll.
Vet du vad som är galet?
Jag tänkte: "Varför går vi aldrig hit? Vad är det här?"
Okej, vi går vidare. Kom igen.
Ser du vagnarna, Anthony?
Ja?
Det är kameror där inne också.
- Dolda kameror överallt. - Överallt.
De gömdes överallt. Som i skräpkorgar
som ser ut som vanliga skräpkorgar, men de har kameror bakom.
Du går, och en kamera följer dig på en vajer.
Ja, det var coolt.
Där.
- Läget? - Vi har sett dig hela tiden.
Åh, herregud.
JAY: Du tittade rakt in i min lins idag i fem sekunder.
Sen tittade du rakt in i hans lins.
Och vi tänkte: "Åh, nej!"
-När du väntade på låssmeden. - Ingen aning.
Jag försöker spela upp allt i huvudet igen på en gång…
Hur kunde jag missa det? Hur gjorde jag…
Varför misstänkte jag ingenting?
Varje morgon när du gick
- kom alla in… - Strömmade in.
…sen gick vi tillbaka ut.
Det var lustigt, för ibland
åt vi frukost och sen kom vi tillbaka och jag tänkte:
"Vad… Vad sysslar vi med?"
Vi skickade hjälten på ett ärende,
och hundratals människor strömmade in på området
som kackerlackor ur…
Vi har ett snabbt möte,
för: "Han kommer! Ut härifrån!"
Slutsnackat. Kom. Vi måste sticka.
Okej, jättesnabbt,
för han har ett kort ärende, det är sent.
Vi måste sticka, men bra jobbat idag.
Hundra människor strömmade ut,
och sen var vi bara 14 kvar.
Såg ni mitt kort?
- Jag såg det. - Ja.
EFTERSNACK
Kamerorna är avstängda, men vi fortsätter som våra rollfigurer.
Kom igen!
- Pang! - Uno, chefen.
EFTERSNACK
Du skojar.
Välkommen tillbaka. I mitten, där du hör hemma.
Det kändes konstigt.
Varför ska assistenten vara i mitten? Långt fram och centralt.
Första dan sa du: "Jag ska sitta där framme, i mitten." Och jag…
TROTS NOGGRANN PLANERING
VAR ENSEMBLEN TVUNGEN ATT IMPROVISERA IBLAND.
Hörde du att vi nästan förstörde vårt eget slut idag?
- Hej. - Hej, hur är det?
- Bra. Själv? - Bra.
- Tack. - Visst.
När notarien kom, skulle han låsa in
nycklarna och stämplarna för att förhala underskriften,
men när han stannade…
Jag ska visa dig var de är.
CHRIS: Fönstret är öppet?
Vad f**?
- Man kan bara gå till bilen och… - Sträcka in handen.
Sträcka sig in och öppna den. Och vi: "Åh, nej."
Marjorie, vi har en nödsituation.
Jag behöver hennes bil. Har hon den?
Du måste åka till besökshallen.
På framsidan.
Okej, vad ska jag göra?
Låsta-bilscenen kan inte göras,
för bilfönstret är öppet, och han inser inte det.
Så du måste hjälpa honom…
Snabbt. Spring.
Skynda dig, Marjorie. Du kan säga: Skönt, du är här."
Skönt, du är här.
- Du. - Du vet, jag…
- Vänta lite. jag bara… - Nej.
- Stoppa honom. - Vänta lite.
Ta honom. Han är på väg tillbaka.
- Vänta. - Nej, nej!
- Skaka hand. - Hej, jag är Marjorie.
- Hej, Marjorie. Arnold. Allt bra? - Ja.
Trevligt att träffas.
- Du kom. - Ja, jag kom.
- Okej, bra. - Vänta lite.
Nej, nej! Stoppa honom!
- Nej, nej. Det är okej. - Okej.
Allt är okej. Gå bara tillbaka till kontoret.
- Okej. - Jag visar.
- Ja, ursäkta. - Okej.
Följ med honom.
Gå sakta bakom honom.
Vi uppskattar att du kommer hit och hjälper oss med det här…
…avtalet, antar jag.
De får inte komma tillbaka. Vi låser bilen.
När han inser att stämplarna är i bilen.
JOHN O'ROURKE REGIASSISTENT
Doug, han vet inte att bilen är låst än,
så han måste gå tillbaka och hämta stämplarna i bilen.
- Herregud. Jag… - Tack.
Jag glömde stämplarna i bilen.
- Är bilen låst? - Ja.
Marjorie är bäst. Hon sprang som f**.
Marjorie, du räddade oss.
Inga problem. Ska bli kul att få veta vad som hände.
Även Moder Natur försökte skriva om manus.
Vandringsskor? Ja.
DOUGIE-LETARDAGEN
Kan vi vänta lite och höra vart de åker?
Det är brandbilar.
Det luktade rök tidigare.
RAMIREZBRANDEN
Sen fyra minuter jobbar tre helikoptrar på det.
- Det är fem hektar. - Ja.
Där. Jag ser en helikopter där.
Vi kunde inte stoppa inspelningen på grund av oljud.
- Helikoptrarna… - Vi kan inte stoppa.
NICK: Tre flygplan, tre helikoptrar.
- Det var otroligt. - Det var galet.
Vi gör upp planer ifall det eskalerar. Vi måste kunna agera snabbt.
Alla måste vara redo och beredda.
Ringde ni efter helikopter för mig eller…
Ringde Marjorie…
Jag vet inte… Ringde Marjorie eller…
- Helikopterräddning? - Jag tror inte det.
När du saknades? Kanske.
Jag hoppas hon inte ringde.
Jag tror inte det.
Nåt vi vill berätta är
att vi hade många talare och föreläsningar.
Bara tre eller fyra var riktiga.
De flesta var bara skådespelare som låtsades
ge råd och vara roliga.
Fler frågor? Ja.
Kan du prata om pengars skadliga inflytande i politiken?
KONGRESSLEDAMOT
Helen blundar.
- Tusan. - Okej. Jag ville bara kolla.
Vi skulle inte skratta, men jag misslyckades hela tiden.
"Vara en hora" på min bucketlist.
- Herregud. - Gör inte det.
Jag kunde inte låta bli att skratta. för det var löjligt.
Vad gör du? Varför…
Varför stängde du av min dator?
Det är typ femte gången idag.
Jag hade problem med seminarierna, för jag kunde inte sluta skratta.
Om jag var personalansvarig och du gav mig den
hade jag trott att det var flingor. Så…
- Man lär sig mycket av handstil. - Ja.
Gudskelov blev min penis kvar i dräkten.
Men jag oroade mig för testiklarna, för…
Scott Norris föreläsning, när han pratade om sina kulor.
Det var rätt chockerande.
Ofta visste vi inte vad som skulle hända under seminarierna.
Mina testiklar är svarta.
- Jösses. - De är hårda och iskalla.
Jag tar den döda vävnaden som var mina testiklar…
Ian Roberts var så rolig.
Han bara fortsatte att trycka på alla knappar
om och om igen utan att avslöja sig.
Jag täckte mina testiklar med snö.
Och sen sa jag: "Gud, döda mig!"
Ett av mina favoritminnen
var när Rob och jag hånglade i Sagebrush
och jag hade öronsnäcka
och fick ge instruktioner till Rob inne i hans mun.
Typ: "Nu kommer de. De tittar.
Fortsätt så."
Det var så kul, för vi kände varandra le.
AMY: Ser du när de kommer?
- Okej, Amy. Inte än, men var redo. - Okej.
- Herregud. - Det där var…
Efter andra Anthonys uppvisning.
Han kommer, hörni. Han kommer emot er.
AMY: Han kommer.
Broder!
Vänta, vänta.
JAKE: Fortsätt. Fortsätt.
JAKE: Han ser er. Fortsätt.
AMY: Fortsätt.
AMY: Han tittar.
Hon hade sagt nej till Kevin och hånglar nu med andra Anthony,
så jag sa: "Amy…"
Inget herpes eller sugmärke.
Inget förhållande.
Det här kanske är ofattbart för dig,
men jag har två barn.
Wow, Rob! Grattis. Bra jobbat.
"ANDRA ANTHONY"
Min tjänst är assisterande inköpschef.
Så jag har hand om beställningar av alla ingredienser
- till chilisåsen… - Hej.
Hej.
Hans beteende var bara…
Jag gick på precis allt om hur han var, och tyckte
att han hade en intressant personlighet.
KEVIN: Han är brevbärare, mamma. Ingen spion.
KEVIN: Han får öppna den. Det är din brevlåda.
Jag vill inte vara oförskämd, men är du en mammagris?
Jag… Ja.
Det är inget att skämmas för.
Jag ringde min mamma lika ofta som min son.
- Jag fattar. - Det är styrka.
- Just det. - Ja.
TRIUKAS ANKOMST
Vad tänkte du när den här säsongens skurkar, Triukas dök upp?
De verkade vara som robotar.
De jobbade i det här stora företaget
och alla såg likadana ut.
MORGONMÖTE
Jag håller inte på nån. Jag vill bara de anställdas bästa.
Jag hoppas bara att det inte blir ett stort företagsuppköp
som förvandlar det till nåt helt annat.
Mitt hjärta har varit med dig,
även om du hatade mig. Jag älskade att se hur du…
Jag ska inte ljuga. Du gjorde ett otroligt jobb. Jag känner fortfarande…
Inte helt och hållet, men är jag ser er, är det som:
"Stick härifrån."
De var duktiga skådespelare.
Det var skådespeleri, vi är inga robotar.
Vi har faktiskt själar.
Det kändes hemskt att vara elak mot de här personerna.
- Ni var så snälla. - Jag är elak på riktigt.
GRUPPINTEVJU
Jag säger bara
att om Triukas tror att de kan komma hit och göra som de vill,
då får de ett bryskt uppvaknade.
Och du vill kanske också få veta, att de så kallade
rödhåriga killen och tjejen
även var manusförfattare.
- Oj då. Verkligen? - De här två. Ja.
- Bra. - Vi fick in rapporter
som sa: "Ni kan inte skriva sånt här."
- Vi sa: "Jo då." - Ni kan inte.
Det kan ni tydligen. Jag hade fel.
Dougie sprang iväg och du sa: "Han är nog uppe på berget".
- Det måste han vara. - Vi bara: "Vem har sagt det?"
Typ, ja.
En del av mig tror att han gick ditåt
för att gå vilse ute i naturen och vara ifred.
- Ja. - Uppe i bergen.
Jag gissar på att han har korsat bäcken
för att gå och vara för sig själv i naturen uppe på berget.
- Det låter logiskt. - Ja.
Just det.
- Ska vi gå upp? - Vi måste hitta honom.
Vi tänkte: "Det står inte i manus än.
Vi har några rader kvar. Vänta!" Men sen sa vi: "Okej, vi får gå."
Hela serien är gestaltad kring
en normal människa som är smart
och nyfiken nog för att dra alla slutsatser
och sätta samman händelserna, nån som är empatisk.
Fundera på att komma tillbaka åtminstone de sista dagarna.
Så att du kan dela upplevelsen med oss,
och vi med dig.
Jag har sagt att du borde komma tillbaka,
men är du inte redo, så fattar jag det.
Det skulle låta som: "Jag kanske kommer tillbaka eller så."
Inbjudan kom i stort sett genast, typ: "Kom tillbaka."
Är du den fantastiska fadern som jag såg upp till?
Ja, jag har en dotter.
Okej, bra.
Jag är Doug Jr, vd för Rockin'…
- Inte Doug Jr. - Jag gjorde det igen.
Senil gamling. Jag gör om det.
Jag är Doug Womack. Det vet du.
- Du är bäst. - Jag ger dig en puss.
- Oroa dig inte. - Älskar dig.
Det är lugnt.
Min son, Dougie Womack Jr.
- Jag älskar dig. - Älskar dig.
- Jag älskar dig, kompis. - Älskar dig.
Jag älskar dig.
- Du är bäst. - Jag älskar dig.
- Sköt om dig. - Jag älskar dig.
Det där var fint.
De två var så övertygande.
Även om det här var en tv-serie
och alla var skådisar, hade jag ändå trott att de var släkt,
att det var pappan, för de pussades.
Sista.
- Älskar dig, kompis. - Samma.
Han är en stor kille. Vill han ha en puss, ger man honom en.
Finns det nåt som hände som du vill fråga om…
Fick du verkligen utslag?
- Nej. - Inte?
Jag är ledsen.
Jag tänkte: "Hon är lite galen."
Hon vet att hon kommer bli dålig, men äter ändå.
När jag fick den allergiska reaktionen av krabban var min favorit.
Tack vare att Anthony gick nerför berget
hade vi 20 minuter för mitt smink.
Okej. Nu är det dags. Smink.
Vad händer?
Din dag kommer att bli bättre. Gillar du biff och skaldjur?
Känns det bra?
Ja. Det är rätt rött.
De säger ja.
- Ta ut henne igen. - Kom igen.
Ut med henne. Hon är ute.
- Ut med dig, Claire. - Nu.
Sen fick jag låtsas få en allergichock.
Ditt ansikte.
- Vadå? - Herregud.
Du har fått utslag.
- Du måste ta en allergitablett. - Ja.
Jag vet inte om folk låter så,
men min mormor lät så hela tiden.
Hennes öron kliade och hon gick runt därhemma och…
Jag tänkte: "Gud, vad äckligt."
JAKE: Amy, vad tänker du på just nu?
Jag kan inte fatta vad han gjorde.
Det är så coolt.
Du bara accepterade oss alla och…
Jag vet inte, det bara…
Det får mig att skratta att du ville ge Dougie en chans.
Absolut.
Tidigt i processen sa jag nåt till Jimmy.
Jag sa: "Det här blir det bästa grejen vi någonsin har gjort."
Och det är tack vare dig, Anthony.
Du har förändrat mitt liv på riktigt. Du har förändrat oss.
AMY: Vi älskar kapten Kul.
ANTHONY: Jag älskar er.
AMY: Tänk att jag grät så mycket.
Jag vill säga en sak till.
Jag är fortfarande chockad och överraskad,
det är rätt ord, "överraskad".
Även nu, när jag vet att det var fejk eller vad man nu säger.
Ni gjorde alla ett fenomenalt jobb och jag vill tacka er.
Tack ska du ha. Det hade varit konstigt om du inte hade varit chockad.
Jag älskar er ändå, trots att ni ljög för mig.
Det är lugnt.
Om det är nåt som jag har lärt mig av denna upplevelse,
så är det att det är inte jobbet, utan människorna och miljön som gör det.
Det är det som får en att känna sig hel och att man gör det rätta.
Ja, ja.
Jag jobbade på, medan du hade en pump hela tiden?
Förlåt.
- Jag vet… Ja. - Du, kom här.
- Det går bra. Ta ett andetag. Andas. - Okej. Nej.
- Okej? - Tack ska du ha.
ANTHONY: Var bara dig själv. Det är allt som räknas.
CLAIRE: Det är sant. Ja.
Du gör ett bra jobb.
Du fixar det.
Det började med hur de fick mig att känna mig.
De fick mig att känna mig välkommen och som hemma.
HELEN: Jag ska viska en sak till dig som jag ville säga i jurtan.
HELEN: Men jag kunde inte prata då.
HELEN: Hade jag en son, skulle han gärna varit som du.
Tack.
HELEN: Det är sant.
Han skulle ha varit bättre än mig.
- Nej. - Jo, det tror jag.
HELEN: Jag tror inte att det finns så många bättre än du.
Nåt som jag ska ta med mig
när jag ser tillbaka på livets syfte,
är att se till att vad jag än gör
ska jag göra det med rätt personer.
Okej, ett, två, tre.
Håll utkik efter uppföljningsserien
bakom kulisserna av Company Retreat, som kommer senare i år.
Jag stiger på planet.
Tillbaka till L.A.
Du skojar.
Jag är Anthony.
- Hej, Anthony. - Vet du vem jag är?
Kom här.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Jag har många frågor. - Det tror jag säkert.
Jag skulle inte bli förvånad om det fanns kameror.
-Ja. - Eller hur? Le.
Nej, jag är här.
Jag trodde att jag skulle göra en säsong, inte en hel serie.
Chefen!
Ny frisyr. Snyggt!
Kul att se dig.
Jag har miljoner frågor.
Jag förväntar mig ingen belöning.
Jag känner mig inte som en hjälte,
jag gjorde bara min plikt.
PLUS ENSEMBLENS OCH TEAMETS KOMMENTARER OM ALLA AVSNITTEN.
Undertexter: Lena Marie Larsson
Kreativ ledare Sanna Greneby